72 • CSORGEY TITUS 



gátat vetni és segítségül kellett venni az egész baromfiállományt és na- 

 ponta több ízben a fák és bokrok rázásával s a hernyók pusztításával 

 küzdeni a nagymérvűnek ígérkező csapás ellen. 



Mire a fiókák kikeltek, az araszolójárásnak még nem volt vége, 

 bár már apadófélben volt. Ekkor a cinegék már segítségünk nélkül is 

 gyorsan és alaposan végeztek a még meglévő araszoló haddal. 



Feltűnő, hogy a kékcinege fészekaljai nem voltak nagyobb számúak 

 az előző évekénél, pedig reá nézve is ugyanoly táplálkozási viszonyok 

 állottak fenn, mint a széncinegére». 



Káros állatok viselkedése. 



Felsőlánczon a nyuszi (Mustela martes L.) ez'évben is elpusztított a 

 cinegék költéséből 22 tojást, mivel azt a két odút elfeledték a fióka- 

 nevelés idejére beszögezni, 



BoHRANDT Lajos harctérről kelt levele pedig a kóbor macskák kár- 

 tevéséről emlékszik meg : 



«Az eperjesi temetőkön létesített madárvédelmi telep ezidén úgy 

 szólván teljesen lakatlan volt a madaraktól. E változást annak kell tulaj- 

 donítanom, hogy e télen nem volt ott etetés, valamint hogy a kóbor 

 macskák a felügyelet hiánya miatt igen elszaporodtak. A saját kertemben 

 elért eredményt talán elsősorban foxterrier kutyámnak, derék macska- 

 pusztítómnak tulajdoníthatom». 



A különösen az ország keleti felén károsan fellépő pele-félékről 

 (Myoxus) csupán az algyógyi telep értesít: «Pelék a hasznos madarak 

 költését ez évben mindössze egy esetben zavarták, hol a széncinege 

 fiókáit szétrágva találtam az odúban : az odufedélen lévő peleürülék nem 

 hagy kétséget afelől, hogy tényleg pele volt a fészekpusztító. Egy közeli 

 odúban egy héttel későbben egy egész család Myoxus nitedulát találtunk. 



A petéknek az odvakba való költözködése ez évben csak jóval a 

 fiókák kiröpülése után következett be s főleg a szeptembervégi hideg 

 időben öltött nagyobb méretet, ami azonban madárállományunkra már 

 nem volt káros befolyással». 



Az alkalmi kártevők sorában a nagy fakopáncsról (Dendrocopus 

 major L.) ugyancsak Algyógyról érkezett oly tünet hire, mint aminőt 

 ID. SzEÖTS BÉLA Tavarnáról jelez. i Algyógyon is: «több odút — melyek 

 nagy része már korhadásnak indul — a fakopáncs lyukasztott ki. Három 

 esetben fiókák voltak a cinegefészkekben, melyek közül csak egyet sike- 

 rült idejekorán megmenteni ; kettőből a fiókák eltűntek, a fészek pedig a 

 kopácsolt nyilason át majdnem teljesen ki volt húzva és a földön elszórva». 



> Aquila 1916. p. 343. 



