ADATOK SZERBIA MADARFAUNÁJÁHOZ 93 



94. Sylvia communis communis Lath. ;:-•.:. 



Szerb: Grumsa pjenica, , / . 1- i :.• 



A mezei poszáta a leggyakoribb poszátafa] Szerbiában. Bol<ros 

 kertek, mezei gyepűk, élő sövények, csalitok és bokrok a síkságon, dom- 

 bos vidéken és előhegyeken eg^yaránt kedves tartózkodóhelyei. Itt 

 fészkel is. Reiser gyűjtött 5 példányt. 



Die Dorngrasmücke ist die häufigste Grasmücke Serbiens. Alle 

 buschigen Gärten, Feldränder, lebenden Zäune, Hecken und Sträucher 

 des Flachlandes, Hügellandes und der Vorgebirge sind ihr willkommen ; 

 hier brütet sie auch. - . . 



B. (/ Smederevo 17. IV. 1899. . -. ' ; 



B. ? Kopaonik 16. IV. 1903. : 



B. ? juv. Bitoly 11. VI. 1906. ..; ; ; 



Reiser hatte 5 Exemplare gesammelt. . . : .: 



95. Sylvia curnica eunuca (L.). . - 

 Szerb: Grmusa cvrlyinka. 



A kis poszáta szintén közönséges fészkelő Szerbiában, de inkább a 

 magasabb fekvésű helyeken. Reiser 4 darabot gyűjtött. 



Auch die Zaungrasmücke (Müllerchen) ist ein sehr gewöhnlicher 

 Brutvogel im Lande, aber mehr in den höheren Lagen. , . 



— — Negotin 1895. 



B. d" Brza Palanka 1899. " .■.;:•.. .n 



4 B. — Krusevac — IV. 1903. ; : . . 



B. ? Krusevac 3. IV. 1903. : ; l- 



B. — Prokuplje 8 IV. 1903. - ■ 



B. ? Kostur bei Raska 21. III. 1903. • - ' ^ 



Reiser sammelte im Lande 4 Exemplare. 



A Szerbiában eddig megállapított Sylvia fajokhoz még a Sylvia 

 subalpina albistnata (Brehm) fajt is hozzá kellene venni, mely Hartert 

 szerint majdnem az egész Balkánt lakja, tehát természetszerűleg Szerbia 

 nyugati és keleti részeit is. Erre vonatkozó közelebbi adatok igen kívá- 

 natosak volnának. 



Zu den Sylvia- kxi^xx, die für Serbien nachgewiesen sind, müßte 

 man auch Sylvia subalpina albistriata (Brehm) zählen, die nach Hartert 

 fast den ganzen Balkan bewohnt, also naturgemäß auch den westlichen 

 und südlichen Teil Serbiens. Nähere Daten wären sehr erwünscht. 



96. Turdus pilaris L. 

 Szerb : Borovnjak. 



A fenyvesrigó csak téli vendég Szerbiában. Némely télen igen 

 nagy csapatokban érkeznek és ott ahol kedvenc eledelüket, a boróka- 

 bogyókat találják, hosszabb ideig tartózkodnak. Tavasz elején ismét 

 északra vonulnak. 



