ADATOK SZERBIA MADÁRFAUNÁJÁHOZ 131 



Weitere genaue Angaben über seine Verbreitung in Serbien sind 

 worn grossen Interesse. 



176. Neophron percnoptenis percnopteriis (L.) 



Szerb.: Cri<avica bijela. 



Az ország sziklás vidékein a dögkeselyű gyakrabban fordul elő. 

 A hol elegendő táplálékot talál — mely főleg dögből áll — ott szívesen 

 fészkel is. Fészkét nehezen megközelíthető sziklafalakon rakja. Néhány 

 évvel ezelőtt a Gornja- és Dolnja Klisura, főleg azonban a Kazánszoros 

 sziklafalain aránylag gyakori volt; az élénk hajóközlekedés folytán azon- 

 ban most mindinkább ritkább lesz. Én ismételten észleltem. 1907. évi 

 augusztus 12-én el is ejtettem a Dubova-i öböl mellett vadászbaglyomnál 

 egy párat (5 % ) ezekből a madarakból. 1912-ben dr. Weigold-dal szintén 

 találtam ugyanitt 2 párt (látszólag költőpárok !). A barát- és fakókeselyűk 

 eltűnésével erről a vidékről, ennek a száma is feltűnően megfogyott. 



In den felsigen Gegenden des Landes kommt der Schmutzgeier 

 öfters vor. Wo er genügend Nahrung findet, die hauptsächlich aus Aas 

 besteht, brütet er auch gerne. Der Horst steht auf schwer zugänglichen 

 Felswänden. Vor einigen Jahren war er in den Felswänden der Gornja 

 und Dolnja Klisura, besonders aber in denen des Kasan-Passes verhält- 

 nismässig häufig. Durch den regen Schiffsverkehr wird er aber jetzt 

 immer seltener. Ich habe ihn hier öfters beobachtet. Am 12. VIII. 1907. 

 erlegte ich auch an der Bucht vor Dubova beim Uhu ein Paar (5 ?) 

 dieser Vögel. 1912. traf ich mit Dr. Weigold ebenfalls 2 Paare (anschei- 

 nend Brutpaare) hier. Mit dem Verschwinden des Kutten- und Gänse- 

 geiers aus dieser Gegend, hatte sich auch seine Zahl auffallend vermindert. 



5 Cum. Cesma (b. Pirot) 23. IV. 1904. 



171. Oyps fulviis fiilviis (Habl.) 



Szerb.: Sip bijeloglavi. Labinar (b. Podrinya). 



A fakókeselyűnek Szerbiában való előfordulásáról nagyon kevés 

 adatot találtam az előttem fekvő irodalomban; jóllehet semmi esetre 

 sem ritka madár az országban. Reiser szintén nem tesz említést róla az 

 útleírásában. Szerbia éjszaki határán (Dolnja- és Gornja Klisura) a 90-es 

 évek elején nagyon gyakori volt és rendesen költött is minden év- 

 ben (Lásd: Aquila XIV. évf. (1907.) 334—336 old. Lintia D. «Keselyű- 

 fajaink Délmagyarországon».) A Dubova-i öböl környékén a 20— 30-as 

 csapatok nem is voltak ritkák; úgyszintén a dunai kataraktáknál is, hol 

 a kiálló sziklatömbökön pihentek, avagy a hullámok által kivetett 

 hullákra leselkedtek. 



Über das Vorkommen des Gänsegeiers in Serbien fand ich in der 

 mir vorliegenden Literatur sehr wenige Angaben ; obzwar er keinesfalls 

 seltener Vogel im Lande ist. Reiser erwähnt ihn in seinem Reiseberichte 

 auch nicht. An der. Nordgrenze Serbiens (Dolnja und Gornja Klisura), 



