158 LINTIA DENES 



255. Colymbiis nìgricollis (Bremm.) 

 Szerb: Gnjurac zlatousi. 



A feketenyakú vöcsök még gyakoribb, mint a búbos vöcsök és 

 ugyanazon a területeken fordul elő, mint az. Áprilisban jelentkezik és 

 szeptemberben ismét elköltözik. 



Der Schwarzhalsige Lappentaucher ist womöglich häufiger als 

 C. cristatus und kommt auf den gleichen Gebieten vor als jener. Er- 

 scheint im April und zieht im September wieder fort. 



— juv. Tetovska Reka 9. VIII. 1905. 



256. Colymbiis fliiviatilis (Tunst.) 



Szerb: Gnjurac pilinorac. Pilinorac. Gnjurac mali. 



Reiser a kis vöcsköt ritka madárnak mondja Szerbiára nézve, én 

 azonban azt tartom, hogy inkább rejtett életmódja miatt észleltetett oly 

 kevésszer. A belgrádi múzeumban az alább következő példányok 

 őriztetnek: 



Reiser nennt den Kleinen Lappentaucher als einen spärlichen Vogel 

 Serbiens; jedoch vermute ich, daß er wegen seiner versteckten Lebens- 

 weise weniger beobachtet wurde. Im Belgrader Museum sind folgende 

 Exemplare aufbewahrt: 



B. — Nis 30. VIII. 1894. 

 — « — X. 1902. 

 ? Tetovo 28. Vili. 1904. 



Família Urinatores. 



257. Colymbus septenirionalis (L.) 

 Szerb : Laskavac. Pljenor srednyi. 



A búvárfélék nagyon minimálisan vannak képviselve a szerb állam- 

 múzeum gyűjteményében; ez azonban nézetem szerint csak annak a 

 körülménynek tudható be, hogy mint téli vendégek csakis a legnagyobb 

 vizeken jelennek meg s ott mint igen vad madarak igen nehezen ejt- 

 hetők el. Télen az Aldunán igen sokszor láttam ilyen madarakat. 



Die Seetaucher sind in der Kollektion des serb. Landesmuseums 

 sehr minimal repräsentiert; dies ist aber meiner Ansicht nach nur dem 

 Umstände zuzuschreiben, daß sie als Wintergäste meist nur auf den 

 allergrößten Gewässern erscheinen und dort als sehr scheue Vögel sehr 

 schwer zu erlegen sind. Ich sah an der Donau in Südungarn sehr oft 

 des Winters solche Vögel. 



B. — Vlasina 1901. 



