RÉGI HIRES ERDÉLYI MADÁRGYÜJTEMÉNYEK 169 



Zeyk Miklós milyen alapos, korának színvonalán álló tudást hozott 

 magával a külföldi egyetemekről s PETÉNVi-n kívül az ő korában nem 

 volt senki, aki hazánkban ügy értett volna a gyűjtemény tudományos 

 gondozásához, mint ő. 



Jogos büszkeséggel is mondhatta erről a gyűjteményről Zeyk Miklós, 

 hogy <í.tüdományos becsre egyedüli Erdelybem — de tegyük hozzá, hogy 

 egész Magyarországon is talán csak a Nemzeti Múzeumnak volt érté- 

 kesebb és nagyobb madárgyüjteménye. 



Rátérhetünk most már az Erdélyből származó madarak 1848 előtti 

 teljes jegyzékének a megállapítására. Ehhez azonban a Zeyk hátrahagyott 

 iratai között ránkmaradt s fent ismertetett 4 jegyzéken kívül szükség 

 volt az eredeti gyüjteménynaplókra, amelyek Zeyk szerint megvoltak 

 (4, számú jegyzék) s valószínűleg túlélték a pusztulást is, mert Zlyk 

 kifejezetten csakis a külhoni madarak jegyzékéről említi meg, hogy 

 az Enyed pusztulása alkalmával elégett. Megvolt tehát a remény, hogy ezek 

 az eredeti naplók a kollégium irattárában még föltalálhatók. A szerencsés 

 véletlen úgy hozta magával, hogy a Bethlen-kollégium zoológiai tan- 

 székén épen intézetünk lelkes barátja, dr. Szilády Zoltán tanár működött, 

 aki kérésemre hozzá is fogott a kutatáshoz és meg is találta ezeket a 

 jegyzékeket; és pedig két füzetet, amelyek közül az egyik a praeparált 

 bőrök, a másik a kitöltött és felállított madarak jegyzékét tartalmazza. 

 Elenyésző csekély kivétellel minden egyes példánynál meg van adva a 

 lelőhely, az elejtés dátuma, a madár neme, az elejtő vagy ajándékozó 

 neve, továbbá a csupasz részek szine és ritkábban a gyomortartalom. 

 Mindebből újra is meg kell állapítani azt, hogy a gyűjtemény a tudo- 

 mányszabta követelményeknek megfelelően volt kezelve, ami más szóval 

 azt jelenti, hogy Zeyk ornithologiai tudása teljesen a kor nemzetközi 

 színvonalán állott, ami viszont teljes bizalmat kelt az ő meghatározásai 

 iránt. Látható ebből a két jegyzékből egyúttal az is, hogy Zeyk nemcsak 

 a véletlenre bízta a gyűjtemény gyarapodását, hanem akkori asszístensét 

 és későbbi utódját a tanszéken, Jancsó Józsefet gyűjtőkírándulásokra is 

 küldte, így többek között a Mezőségre is, amely gazdag vízímadárvílá- 

 gáról bizonyára már akkor is híres volt. A legkorábbi mezőségi madár- 

 tani adatokat kétségtelenül Zeyk gyűjteményjegyzéke őrizte meg számunkra. 



Most már rendelkezésre állván az összes adatok, egészen pontosan 

 megállapíthatom a Bethlen-kollégium 1848 előtti Erdélyből származó 

 madárgyüjteményét. 



A kollégium irattárában talált két eredeti naplóban foglalt fajok 

 száma összesen 135. Ehhez járul a fenti 4. számú jegyzékben említett 

 «az 1841-ben kezdett lajstromban meg nem említett 1839-től 1841-ig 

 kitöltött madarak» jegyzékéből 20 olyan faj, amely a többiben nem 

 fordul elő. Ezekkel együtt a fajok száma 155. A Buda ELEK-től kapott 



