170 SCHENK JAKAB 



példányokkal (4. számú jegyzék) 162-re emelkedik. Az 1. számú jegyzék- 

 ben és lelőhellyel ellátva 5 faj van, amely a többi jegyzékben nincs meg. 

 Ezekkel együtt tehát 167 a fajok száma. Ugyanennek a jegyzéknek a 

 végén vannak fölsorolva lelőhelyekkel «némely ritkább madarak, melyek 

 bé kerültek, de a lövés miatt haszonvehetetlenek voltak». Ezek hozzá- 

 adásával a gyűjteményben megvolt, vagy legalább is húsban oda került 

 fajok száma 174. Ha tekintetbe vesszük, hogy ebben a gyűjteményben 

 számos igen közönséges faj nincs meg, így pl. a három fecskefaj, házi- 

 és mezei veréb, zöldike, kenderike, csíz, tengelic, sármány, szén-, kék-, 

 barát-fenyves és búbos cinege, füzikék stb., úgy meg kell állapítani, hogy 

 a gyűjteményben levő fajok számát könnyű szerrel 200-on felülre is 

 lehetett volna szaporítani, ez a szám pedig az Erdélyre nézve CsATÓ-tól 

 kimutatott 270 fajnak a háromnegyed része. 



A fajok teljes jegyzékét — de minden jegyzéket külön-külön — 

 közleményem végén fogom adni. Itt még arra a néhány fajra akarok 

 kiterjeszkedni, amelyek ezekben a jegyzékekben nincs meg, de a 2. számú 

 jegyzékben előfordul. Ezek a következők: 



1. Picoides tridactylus (L). 



2. Lagopus alpinus (L). 



3. Caccabis saxatilis (A'Ieyer). 



4. Otis tetrax (L). 



5. Glareola melanoptera Nordm. 



6. Branta leucopsis (Bechst). 



7. Fuligula rufina (Páll). 



8. Tadorna casarca (L.). 



9. Anser anser (L.). 



10. Pelecanus onocratalus L. 



11. Pelecanus crispus Bruch. 



Ezek közül a 4, 5, 7, 8, 9 és 10 számok a SzATMÁRi-féle gyűjte- 

 ményből valók s az 1. számú jegyzék szerint ezek túlnyomó része oláh- 

 országi származású. A többiről nem tudjuk, hogyan jutottak a gyűjte- 

 ménybe, de minthogy az eredeti lajstromokba sehol fölvéve nincsenek, 

 lelőhelyük ismeretlen s Zeyk faunisztikai munkájában sincsenek mint 

 Erdélyben előforduló fajok föltűntetve, — ha meg is voltak a Bethlen- 

 kollégium régi gyűjteményében — mint erdélyi fajok föl nem vehetők. 



Hogy Zeyk mily fontosságot tulajdonított a gyűjteményeknek, 

 mi sem bizonyítja jobban, mint az, hogy a békés idők helyreállása után 

 azonnal új gyűjtemény szervezéséhez fogott. így a 2. számú jegyzéket 

 tartalmazó kormányfölterjesztés keretében már szerepel egy újabb terje- 

 delmes erdélyi madárgyűjtemény is, mely már 1848 után lett beszerezve. 

 Csak az volt a kérdés, honnan szerezhette, mert hiszen az 1848-iki ese- 

 ményeket követő időkben a fegyver viselés el volt tiltva s így nagyon 



