174 SCHENK JAKAB 



bérlő granariumába zsúfolt madárgyüjteményéből a lehetőket megment- 

 sem. A búzagarmadákból Éder Géza akkori kollégám segédkezése mel- 

 lett több napon át kiásott pár ezernyi kitömött madárnak bizony a 

 szebb példányait összezúzta volt a búzatömeg súlya s emlékezetem sze- 

 rint 420 darabot találtunk a tojásokkal együtt elszállíthatónak. A sasok^ 

 keselyűk fejeit pár buzgó tanító vitte magával a közel vidékre, hogy 

 legalább ennyivel élénkítsék ők is az iskolai szemléltetést. A benczenczi 

 kastély földszintén valami 4 teremben elhelyezett madárgyüjlemény rom- 

 jaival együtt nagyszámú családi levél is hevert ott szerteszét, melyekből 

 a GRÓF LÁZÁR KÁLMÁN-nak gyulafehérvári rabságát képviselő kis kollek- 

 ciót 189Q és 1900 elején Istenben boldogult szegény Gábor fiam a 

 kolozsvári «Erdély»-ben közölte volt. Egy kollekciót ugyanő elküldött volt 

 GRÓF LÁZÁR KÁLMÁN egyik fiának.» 



Igazán siralmas módon, a nemtörődömség és hozzáértés hiánya 

 miatt pusztult el ez a nagyszabású gyűjtemény, melyet Lázár annyi lel- 

 kesedéssel és áldozattal hozott össze és az akkori ornithologiai iroda- 

 lommal is fölszerelt. Hogy miért kellett mindennek így történni, arról 

 LÁZÁR életrajzírója nem emlékezik meg, de valószínű, hogy anyagi gon- 

 dok kényszerítették LÁzÁR-t birtokának bérbeadására s benczenczi kas- 

 télyának s az abban elhelyezett gyűjteményének elhagyására, mely így 

 szomorú sorsra jutott. Xántus János szerint, aki nagy szeretettel írta 

 meg GRÓF LÁZÁR KÁLMÁN életrajzát, kiadatlan kéziratok is maradtak 

 özvegye kezén, így egy monografia a saskeselyűről s Magyarország 

 gerinces állatairól szóló müvének 1. kötete tökéletesen készen a sajtó 

 alá. Hogy mindezek hol vannak, azt nem tudjuk, de tartozunk vele a 

 tragikus sorsú kutató emlékének, hogy gyűjteménye még megmaradt 

 részeit a teljes enyészet elől biztosítsuk s kéziratainak esetleg meglévő 

 részét a lehetőség szerint még értékesítsük és pedig lehetőleg egy rész- 

 letes életrajz kíséretében. 



A rendelkezésre állott adatok kimerítése után zárom fejtegetéseimet. 

 Miként már említettem, több kérdés még nincs tisztázva, de a mostani 

 háborús idő nem alkalmas azok teljes tisztázására. Érdemes volna 

 azonban .i magyar madártan történetének ezt a fejezetét egész pontosan 

 megírni; én csak adalékokat nyújthattam s némi útmutatással szolgál- 

 hattam, amelyek a kérdés megoldását elősegíthetik. Alig hiszem azon- 

 ban, hogy a kérdés a főszereplők gondos életrajzainak megírása nélkül 

 teljesen tisztázható volna. 



Az alább következő gyűjtemény jegyzékeket az eredeti szöveggel 

 és nomenklatúrával közöljük, de a könnyebb kezelhetőség céljából min- 

 den species név mellé odatesszük az «Aquilá»-ban eddig használt tudo- 

 mányos elnevezést is. 



