320 DR. DORNING HENRIK 



messzebbre is elkalandozik s váratlanul olyan helyeken is megjelenik, 

 ahol csak nagyon ritkán látják. Csak ilyen hirtelen felbukkanás vezethet 

 arra, hogy a nép körében külön, az észlelés külső körülményeivel kap- 

 csolatos elnevezés honosodjék meg.i 



A folyó 1916. év. július hó 19-én este 6 — 7 óra között a kaposvári 

 szőllőhegyekben időztem. Alacsonyabb dombok ezek, melyek lábánál a 

 Kapos-folyócska lapos rétjei terülnek el. Délnyugat felől zivatarfelhők 

 emelkedt.ek, s már látszott is a távoli villámlás. Ekkor egyszerre abból 

 az irányból, ahonnan a záporfelhők közeledtek, nagy csapat sarlósfecske 

 jelent meg a szőllőhegyek és a rétség felett, ahol még sütött a nap 

 is. Rövid bogarászás után tovább folytatták útjokat, szemmelláthatóan 

 a zivatar zónáját kerülvén. Mintegy félórára rá aztán Kaposváron is 

 zuhogni kezdett a zápor, mely azonban csak rövid ideig tartott. 



Ezen észlelésem alapján tudakozódni kezdtem, ismerik-e Kapos- 

 váron a sarlósfecskét, azonban mindenütt tagadó választ nyertem. Hogy 

 nem költ ott, az bizonyos, s azt sem sikerült megtudnom, tanyázik-e 

 valahol a közelben. 



Mindezekből azt következtetem, hogy a sarlósfecske olyan nyári 

 zivatarok alkalmával, melyek összeesnek legjobb bogarászó idejével, 

 például a késő délutáni órákkal, elhagyja rendes tartózkodó helyét s a 

 zivatar előtt röpülvén messze vidéket bejár, anélkül, hogy a rovarfog- 

 dosást abba kellene hagynia. Az est leszálltával azután újból visszatér 

 fészkelő helyére. Minthogy a zivatarok vonulási iránya változik, az egyes 

 alkalmakkor különböző égtájak felé kell venni útját, ritka eset lehet 

 tehát, ha ilyen okokból ugyanazon távoli, idegen terület felett ismételten 

 megjelenik. Ez lehet a magyarázata a szóban forgó jelenség kivételes 

 voltának s ez szolgálhatott okul arra, hogy a fenyegető zivatarok útjá- 

 ban néha napján csoportosan megjelenő, egyébként ismeretlen sarlós- 

 fecske az « esőfecske» nevet kapja. 



Valószínű különben, hogy a sarlósfecske csak július hó második 

 felétől kezdődőleg tesz ilyen nagyobb kirándulásokat, amikor már a 

 fiatalok is nagyrészt kiröpültek s nem kell az etetéssel bajlódni. 

 Augusztus hó első napjaiban aztán itt is hagy bennünket. 



Vájjon a «felhőfecske» névnek is ez-e az eredete, azt nem merném 

 határozottan állítani, mert ez végre csoportos repülésére, «felhőzésére» 

 is vonatkozhatik. 



Kétségtelen, hogy egyedülálló megfigyelésem s hozzája fűzött 



' Tökéletesen így van. Erre vall madarunk másik népies neve a ahanyi 

 fecskey>, mert a Fertő keleti részéhez csatlakozó nagy Hanyságban, a Sopronmegj^e nyu- 

 gati részében (Fraknó vára stb.) fészkelő sarlósfecskék csakis beálló rossz időjárásban 

 húzódnak le a Hanyság síkságára. Chernél István. 



