338 DR. BÁRÓ MANNSBERG ARVÉD 



Motacilla alba L. 



Szeptember 13-án — csakis ezen a napon — Brgaton több kisebb- 

 nagyobb elrepülő csapatot figyeltem meg. 



Sitta neumeyeri Michah, 



Gyakran találkoztam vele, különösen szeptemberben. Nyugtalanabb 

 és jóval elevenebb még a mi Sitta-nknéX is. Elreptekor ilyenforma 



sivalkodást liall ottam tőle : tri tri tri tri tri tri tri tri 



tri tri. 



Parus major L. 



Nem volt nagyon gyakori, de azért május dereka táján a kirepült 

 fészekaljak jólesőn élénkítették a kertek vidékét 



Parus coeruleus L, 



Csak az őszi mozgolódás idején észleltem, főleg szeptember 10-én^ 

 melyen ép olyan élénk volt a madárélet, mint amilyen Kolozsvár kör- 

 nyékén szeptember 25 — 26-án szokott lenni : a legendásan szép ősz garan- 

 tálja ott e dátumnak szinte feltétlen biztosságát. 



Sylvia Sylvia (L.). 



Április 14-én hallottam, láttam először; a nyár folyamán, különö- 

 nösen a Valle di Breno völgykatlana aljában többször találkoztam vele. 



Sylvia curruca (L.). 



Ugyancsak április 14-én az első. Énekét elég gyakran hallottam,, 

 kivált ott, ahol előbbi fajét. 



Sylvia orphea Temm. 



A kertek, szőlők táján április 22-től fogva majd mindennap talál- 

 koztam vele. Éneke nagyon szép, változatos, mely beleszőtt czerregései- 

 vel emlékeztet az Acrocephalus paliistrisé-xd., csakhogy fáradtabb annál, 

 vontatottabb, nem olyan friss, nem is olyan fordulatos, mint amaz, de 

 erősebb. Nagyon jellegzetes, hogy az egyes motívumokat szinte mindig 

 kétszer mondja egymásután (például: fitfitruu, fiifítruu; püíiit, püííit 



fyiiki tyuki tyiiki fitfit; crrrrrrr likvid, likvid ; a motívumok között 

 szinte mindig kis, sokszor nagy szünet). 



Sylvia melanocephala (Gm.). 



A tengerparti hegyoldalak bokrozatában, apró olajfakertjelben gya- 

 kori volt Szerény éneke emlékeztet a S. curriica-érâ, hivogatója erő- 

 sebb, szinte kellemetlen hang. 



