Gyűrűzési és madárvédelmi észleleteimből. 



Irta id. SzEÔTS Béla — Tavarna. . 



Az lQ16-ik, vagyis a második liáborús év mintha befolyással lett 

 volna vonuló madaraink vándorútjára. Rendes körülmények között nagy- 

 számban visszakerült madaraink u. i. legalább Tavarna vidékén feltűnő 

 apadást mutattak. 



A seregély, a füsti- és a molnárfecske, továbbá a szürke légykapó 

 oly gyéren volt képviselve, hogy az előbbi három fajnak is csak kevés 

 fiókájára tehettem rá az aluminium gyűrűt. 



A szürke légykapóból is csak két pár rakta fészkét a nagy grófi 

 kastély falpárkányaira. Lakóházamról pedig a fészkelő pár is elmaradt, 

 noha ott az idén egy C-odú is várta őket; válogathattak volna a hely- 

 ben. A seregélyek sem igen vették igénybe a nagy park százados töl- 

 gyeinek odvait, sem a kirakott fészekodvakat, sem az Ondava folyó 

 partját oly mesésen diszítő ezüstnyár- és hatalmas fűzfákat. így mind- 

 össze négy fészekodú és nyolc odvas fa szolgáltatta az 52 seregély fiókát, 

 melyekre a gyűrűk rákerültek. A füstifecskék 29 fészke 128 fiókát nevelt, 

 melyeket meg is gyűrűztem. Az öregeket — épen csekély számuk miatt — 

 az éjjeli összefogással nem zavartam. Hiszen a visszatérésre és a fész- 

 kelőhely változtatására már úgyis elég bizonyítékot szereztem. 



Az előző években meggyűrűzött seregélyek közül három került 

 kezembe, mint most már teljes bizonysága a visszatérésnek, egyúttal némi 

 megvilágítása a vonulás irányának is. Még az elmúlt lQ15-ik év szep- 

 temberében kaptam két seregélylábat dr.LöCHERER Lőrincz, Zemplénmegye 

 tiszti főorvosának szívességéből. Az egyik lábon az általam 1914. május 

 hó 19-én rátett Ö007 számú gyűrű volt. Ennek viselőjét ugyanazon év 

 szeptember havában a Bodrogközön — Őrös községben — Fekete Sándor 

 uradalmi vadőr egy csapatból lőtte ki. A lelövés idejéből nem állapít- 

 ható meg, hogy egy Örösön megtelepedett, vagy már átvonuló egyedről 

 van-e szó. Azt azonban bizonyítja, hogy a tavarnai seregélyek útjokban 

 a Bodrogközt érintik. Ezzel pedig igazolva látom azt a feltevésemet, hogy 

 a Tavarna vidékéről júliusban elvonuló seregélyek az őszi vonulás idejéig 

 nagy kiterjedésű legelőkön tartózkodnak — a mi ez esetben a Bodrogköz 

 lehet. Ezért hívtam fel egy zemplénmegyei lapban a bodrogközi vadászok 



