IRODALMI ISMERTETÉSEK 385 



középső és felső részébe, tehát a középső pleistocaenba (glaciális idő- 

 szakba) helyezi. Ez Osborn szerint erdős és réti faunára mutat. 



A középeurópai pleistocaen faunák alapján mi a rancho la brea-i 

 pleistocaen faunát nagyszámú kihalt genusai és számos trópusi vonat- 

 kozású faja (Parapavo, Morphnus, Geranoaëtus Grinnelli) alapján prae- 

 glaciálisnak minősítenők, amiben az emlős fauna is támogatna (Mastodon). 

 Tudjuk azonban, hogy a Mastodon Amerikában még a fiatalabb pleisto 

 caenben is élt, de különben is Amerika negyedkori faunái a mieinktől 

 lényegesen különböznek s így elégséges, ha rámutatunk Amerika föld- 

 jének újabban ismertté vált madárpalaeontologiai anyagára, amelynek 

 avatott kezű búvára Miller L. H. D^. Lambrecht Kálmán. 



Rovereto, C. Los estratos araucanos y sus fósìles. — An. Mus. Nac. 

 Hist. Nat. Buenos Aires. XXV. 1914, pp. 249. Tab. 1— XXXI. Fig. 92. 



Szerző vaskos kötetre rúgó tanulmányában a délamerikai araukáni 

 emelet fossilis állatmaradványait írja le. Az araukáni emeletet Ameghino 

 és Roth miocaen-nek, Iherikg alsó, Rovereto pedig egészében plio- 

 ■caen-nek veszik; a föléje települő pampeano Ameghino és Ihering 

 szerint pliocaen. Rovereto szerint pedig már negyedkori. 



Rovereto az általa pliocaennek értelmezett araukáni emelet szaka- 

 szait a következőképen különbözteti meg: a legfelső Chapalmalense, a 

 második a Hermosense, a harmadik az Araucanense, a legalsó Rionegrense. 



Ezekből a rétegekből szerző gazdag emlős és egyéb gerinces-fau- 

 nán kívül néhány érdekes madármaradványt is leír. 



Az alsó pliocaenből (Araucanense), és pedig Santa Mariából (Prov. 

 Catamarca) leírja medence, humerus, femur, csüd, ulna, radius és coracoid 

 alapján a Cariama-k ősét (Procanama simplex n. g. et sp.), mint az általa 

 fölállított Hennosiornidae nov. fam. tagját, p. (110 — 114., Fig. 51. Tab 

 iX. Fig. 1 — 7.) és a sokat vitatott Phororhacos-ok rokonéX Proplwrorhaciis 

 incertus (n. g. et. sp.) néven, csüd és phal. alapján (p. 114. Tab. X. 

 Fig. 2.) 



A Monte Hermoso felső pliocaenjéből (Hermosense) leír egy új 

 nandu-fajt Heterorhea (n. g.) Dabbenei néven csüd alapján, leírja a 

 tinamuk két ősét pelvis, humerus, tibia és csüd, illetve humerus, 

 coracoid, metacarpus és csüd alapján Tinamisornis (n. g.) parvuliis és 

 intermedius néven (p, 160 — 163. Tab. XXV. Fig. 1 — 2, 3), Moreno és 

 Mercerat, valamint Ameghino Mesembriornis, illetőleg Phororhacos 

 Mllne-tdwardsí-jáiú] gQnus-néven(IiermosíorriisMil/íe-Edwardsi), Moreno 

 és Mercerat, valamint Ameghino Palaeociconia, illetőleg Phororhacos 

 aiistralis-ii ugyancsak tiermosioniis aiistralis néven, végül megállapítja 

 a Moreno és Mercerat ragadozójának (Foetoptenis ambiguus) jelenlé- 

 tét, (p. 163—172. Tab. XXill— XXIV. Fig. 68.) 



Aqiiiia. 25 



