390 NECROLOGUS 



Az első gyógyszerészi vizsgát 189Q-ben Düsseldorfban tette le és miután 

 három évig az előírt módon gyakorlatilag foglalkozott a gyógyszerészet- 

 tel, 1902-ben a bonni egyetemre iratkozott, ahol 1904-ben a gyógy- 

 szerészi államvizsgát letette. Még csak ezután fogott a zoologia tanulmá- 

 nyozásába. 1906 július 11-én a Dendrogaster arborescens és a Dendro- 

 gaster ludwigi-rő\ (2 belélősdi, a cirripediákhoz tartozó ascothoracida) 

 szóló értekezése alapján bölcsészetdoktorrá avatták. Tanárai közül min- 

 denekelőtt Ludwig Hubert, Koenig és Voigt említendők. Miután 

 KoENiG SÁNDOR tanár múzeumához assistensnek hívta, administrativ teendői 

 mellett tevékeny tudományos munkálkodásba fogott nemcsak az ornitho- 

 logia terén, hanem más szakon is. Mint systematikust a madarakon kívül 

 még más csoportok is érdekelték : emlősök, csúszómászók, kétéltűek, mol- 

 luscák, phalangidák, különösen pedig az odonaták (szitakötők) nehéz 

 rovarrendje. Ez utóbbiakról szóló munkái széltében elterjedtek és maguk- 

 ban véve is állandó emléket biztosítanának neki. 



Madártani munkái közül csak a nagyobbak közül óhajtanék néhányat 

 fölemlíteni. Különös szorgalommal és szeretettel szűkebb hazája iránt 

 megírta «Die Vogelfauna der Rheinprovinz» cimű munkáját, mely a «Ver- 

 handlungen des Nat. Ver. in Bonn» 63. kötetében, 1906-ban látott nap- 

 világot. Az első pótlék ehhez a «madárfaunához» «Beiträge zur Omis der 

 Rheinprovinz» cimen Geyr von Schweppenburg János báró közreműkö- 

 désével ugyanezen «Verhandlungen» 69. 1912. kötetében jelent meg. 1911- 

 ben mestere Koenig Sándor az «Avifauna Spitzbergensis» cimű pazarul 

 kiállított munkát adta ki. Ebben a munkában le Roi Ottó, aki Koenig 

 II. és III. spitzbergai utazásán (1907-ben és 1908-ban) résztvett, a speciális 

 részt dolgozta föl. E munka elején találjuk a Medve-szigetre és a Spitz- 

 bergákra vonatkozó ritka kitartással összehordott ornithologiai köny- 

 vészetet 1598-tól 1910-ig. Még külön ki szeretném itt emelni, hogy iro- 

 dalmi dolgokban le Roi Ottó általában igen járatos volt s ilyenekre 

 jól emlékezett. Főműve az említett könyvben aA Medvesziget és a Spitz- 

 berga-Archipelagus madárfaunája» maradandó forrásmunka. 



Le Roi Ottó az említett spitzbergai utazásain kívül elkísérte 

 Koenig Sándort kutatóútjára Egyptomba és a Felső-Nilus vidékére 

 is, mindazonáltal főfigyelmét mindvégig a hazai fauna kötötte le. Így 

 1913-ban megírta REiCHENSPERGER-rel együtt «Az Eifel állatvilága a múlt- 

 ban és jelenben» cimű munkát. 



1915 április elején hadiönkéntesnek állott be a marburgi 11. vadász- 

 zászlóaljba. Szent kötelességének tartotta, hogy hazájának ily módon is szol- 

 gáljon. Vidám kedéllyel vonult a háborúba és meg volt győződve igaz 

 ügyünk győzelméről. Még utolsó kártyáján írta nekem: «Erősen bizom 

 szövetséges nemzeteink erejében és mélyen áthat végső sikerünk tudata». 

 Biztosra vette, hogy később a KoENiG-múzeumban ismét folytathatja 



