Om Feilenes Kompensation. 63 



Indsættes, faaes altsaa nøiagtigt: 



Men Summen af de to sidste Lcd paa høire Side 

 kan gjøres mindre end enhver given Størrelse samtidigt 

 med dy, altsaa sluttes: 



F = — - + C , idet de øvrige Størrelser hæve eller 



kompensere hinanden. Konstanten bestemmes ved at sætte 

 y = 0, hvoraf faaes C = o og: 



1 Y^ 

 F = — — 



2p • 3 ' 



som ovenfor. 



Da Bestemmelsen af ethvert Fladeindhold sker paa 

 en aldeles analog Maade ved den leibnitzske Kalkul 

 saa sees, at Enderesultatets Rigtighed beror paa en Kom- 

 pensation af Feilene. 



Disse Exempler, hvortil kunde føies mange Andre, 

 ville være tilstrækkelige til at oplyse om Grundtanken i 

 Carnots Værk, nemlig at det rigtige Resultat, hvortil 

 Leibnitz's Methode fører, beror paa Feilenes Kom- 

 pensation. Paa samme Tid fremhæver han paa det 

 skarpeste, hvorledes de infinitesimale Størrelsers Ube- 

 ste m the d og Variabilitet fremfor de øvrige i Opgaven 

 forekommende, er Grunden, hvorfor deres Anvendelse fører 

 til saa store Resultater. Han siger saaledes etsteds om 

 Lagrange: 



„J'ai ouï dire plusieurs fois à ce profond penseur 

 que le véritable secret de l'analyse consistait dans l'art 

 de saisir des divers degrés d'indétermination dont la quan- 

 tité est susceptible." 



Og heri vil sikkerlig Enhver samstemme, der har prø- 



