— 88 — 



paa begge Sider indesluttet af 4 — 5000' høie Fjelde. Steile 

 nok til at imponere i høi Grad ere disse dog ikke som anden- 

 steds i Sogn saa bratte, at Vegetationen ikke kan fæste sig 

 ved dem. Herlige Birkelier dække de lavere Skraaninger; 

 ja selv ovenfor Birkegrændsen, som her ligger omtrent 2800' 

 0. H., er der friske, grønne Lier lige til den evige Sne, 

 medens dog hist og her en steil, nøgen Klippevæg i ægte 

 sognsk Stil eller et vældigt Fjeldskred frembringer den interes- 

 santeste Afvexling i Landskabet. Over Høiden af alle de 

 Fjelde, der omgive Fjordens indre Dele, breder Justedals- 

 bræen sit lysende Snehav, nedentil indfattet med en Rand 

 af blaagrøn Is, og i de dybe Dale, som fra Bunden af Fjor- 

 den skjære sig ind mellem Fjeldene, nedsender den de 

 pragtfuldeste Jøkler. 



Suphelledalen og Bojumsdalen ere de største af disse 

 Dale. I den første støder man, efter uden mærkelig Stig- 

 ning at have vandret en knap Fjerding ind fra Søen, paa 

 den store Suphellebræ, en lige nede i Dalbunden liggende 

 Jøkel, hvis laveste Rand kun ligger 159' o. H.. Først i 

 Norges nordligste Dele træffer man Bræer, som gaa saa 

 langt ned, og selv her høre de til de største Sjeldenheder. 

 Suphellebræen hænger dog ikke sammen med selve Juste- 

 dalsbræen. Over den hæver sig en steil Fjeldvæg af bety- 

 delig Høide, og øverst paa denne ser man høit mod Himlen 

 Justedalsbræens Ismur, oventil spaltet i Takker og Spidser 

 af de besynderligste, næsten naallignende Isdannelser. Af 

 Hovedbræens uudtømmelige Isforraad forsynes Suphellebræen 

 stadig ved de hyppige Nedst^a'tninger med ny Is, eftersom 

 den gamle tør væk. Isskredenes tordnende Brag skal da 

 kunne høres milevidt ud gjennem Fjorden. 



Inderst i Bojumsdalen finder man ogsaa en stor Jøkel, 

 Bojumsbræen, hvis laveste Rand ligger 407' o. H.. Denne 



