— 99 — 



land og de øvre Dele af Justedalen og Veitestrand) mangle 

 ogsaa en stor Del östlige Arter, som dog paa Sydsiden af 

 Sognefjorden gaa i det Mindste ud til Vig. Jeg har oven- 

 for udtalt den Formodning, at Klimatet i de til Justedals- 

 bræen stødende Egne skulde være mindre kontinentalt end 

 i indre Sogns øvrige Dele og finder i det ovenfor Anførte 

 en Bekræftelse paa denne min Formodning. 



Foruden disse Kystplanter har ydre Sogn ogsaa endel 

 andre forud for indre. Paa 5 Arter nær ere alle disse andre 

 dels Strandplanter (Gruppe 2), dels Ferskvands- og Sumpplan- 

 ter (Gruppe 3). 



Fjeldenes Høide aftager som før nævnt i de vestlige 

 Dele af Sogn, saa at de allerede ved og udenfor Ortnevig 

 ere saa lave, at Sneen paa dem i Sommerens Løb ganske 

 forsvinder. I de vestligste Egne mangle derfor de aldrig 

 udtørrende Snebække, som indre Sogn har saadan Overflod 

 paa. Medens Regnmængden i disse er større, er Terrainets 

 Heldning i Regelen svagere, og istedenfor de friske, rindende 

 Vande støder man næsten overalt i ydre Sogn paa stagne- 

 rende Torvmyrer, grunde Kjern og sagte flydende Elve. 

 I indre Sogn ere som ovenfor nævnt Elvene rivende, og de 

 fleste af de faa Ferskvande, som findes i Dalene, ere paa 

 et Par nær særdeles dybe og have steile Bredder. Naar 

 man desuden tager i Betragtning, at deres Vand paa Grund 

 af den rigelige Tilstrømning af Snebække altid har en meget 

 lav Temperatur, saa iudser man let Grunden til, at ydre 

 Sogn maa have flere Ferskvandsplanter forud for indre. 

 Og det Samme kan siges om Sumpplanterne. Myrer høre 

 til Sjeldenhederne i indre Sogns lavere Egne. Paa Fjeldene 

 er der nok baade af Vande og Myrer, men her er igjen 

 Høiden over Havet til Hinder for Vegetationen. 



I indre Sogn tilføre de talrige Snebække og store Elve, 



