— 115 — 



Grad Ariernes Opstigen paa Fjeldene. At denne sidste Om- 

 stændighed i hei Grad maa bidrage til^ at Grændserne synke i 

 de vestligste Egne^ er klart^ naar man betænker^ at der i indre 

 Sogns heier e Fjeldegne findes lune. af 2 — 3000 Fod heie 

 Fjeldsider indhegnede Dale og solvarme Lier^ der ligge lige saa 

 heit og ofte meget heier e end de vestligste Egnes heieste^ veir- 

 haarde og negne Fjeldvidder. 



Men fremfor Alt er det vel Havet, som bidrager til at 

 Grændserne S3mke mod Vest. 



At Sommervarmen maalt i Skyggen er lavere i insulære 

 end i kontinentale Klimater under samme Bredde, er be- 

 kjendt. Endnii større maa naturligvis Forskjellen blive, naar 

 man opstiller sit Thermometer paa et Sted, hvor Solen har 

 fri Adgang. Under Kystens overskyede Himmel maa det 

 direkte Sollys og den direkte Solvarme nødvendigvis være 

 langt svagere end i indre Sogn. 



Desværre savner man Temperaturiagttagelser fra vore 

 Fjeldegne. üet er saaledes for Tiden umuligt at angive, 

 hvor stor Temperaturens Aftagen er for hvilkensomhelst given 

 Høide paa vore Fjelde, og det er ligeledes umuligt at sige 

 noget om den mulige Forskjel mellem Temperaturens Afta- 

 gen paa Fjeldene i Kystegnene og i de mere kontinentale 

 Dele af vort Land. 



Under Forudsætning af at denne Forskjel, om den exi- 

 sterer, ikke er saa særdeles betydelig, maa alle de Arter^ 

 hvis Heidegrændser bestemmes ved Temperaturens Aftagen^ (og 

 disse ere vel de fleste), mede Grændsen for Muligheden af 

 deres Tilværelse i lavere Beider paa de vestlige Fjelde end paa 

 de estlige^ og endnu sterre maa Forskjellen mellem Grændserne 

 ude ved Kysten og i indre Sogn blive^ naar man tager Hen- 

 syn til den Mængde Varme (og alt det Lys?), som ved Sol- 

 straalernes direkte Virkning tildeles Planterne i denne sidste 



8* 



