— 120 — 



Det er ingen let Sag at bedømme de forskjellige Berg- 

 arters Indflydelse paa Vegetationen, fordi denne ogsaa er 

 afhængig af saamange andre 3'dre Momenter, saasom Klima- 

 tet, Jordbundens Fugtighed, Høiden over Havet o. s. v., 

 og fordi alle disse Forhold virke paa engang, saaat man 

 vanskelig kan udsondre den Virkning, som hver af dem ud- 

 øver, idet et Steds Vegetation er det samlede Resultat af 

 dem alle. 



Paa de lavere Fjelde i de vestligste Egne^ saasom ved 

 Evindvig, Værholmen og Vadem, er Vegetationen i keieste 

 Grad triviel. Som ovenfor berørt falde alle Grændser saavel 

 for de m-teagtige som for de busk- og træagtige Planter 

 meget lavt i disse Egne, og en stor Del af Lavlandsplanterne 

 forsvinde derfor allerede i Høider mellem 1 og 2000 Fod. 

 Af Alpeplanter forekomme kun faa af de almindeligste. 

 Den egentlige Høifjeldsvegetation mangler næsten aldeles paa 

 disse Fjelde, hvor al Sne i Sommerens Løb forsvinder. 

 Løse Skifere har jeg ikke seet der» 



Langt rigere er naturligvis Fj eldvegetationen paa indre Sogns 

 Fjelde. Hvis man sammenligner den med andre af vore 

 Fjeldegnes, vil man finde, at den har stor Lighed med Vege- 

 tationen i de tilgrændsende Valdersfjelde. Den staar ligesom 

 disse Fjeldes med Hensyn til Arternes Antal i Almindelighed 

 langt tilbage for Dovrefjelds^ idet en Mængde af Dovres mest 

 udmærkede Alpeplanter savnes. Meti ligesom H elinstr åndenes*) 

 Ler glimmer skifer ur er danne en lysende Undtagelse fra Valders- 

 fjeldenes almindelige Fattigdom paa Arter^ saaledes frembyde i 

 Sogn Ler glimmer skiferne i Storaskaret ved Vig og i Urlands- 

 fjeldene^ fremfor alt paa Ravnanaasi^ Sogns mest botaniske Fjeld^ 

 ligesaa glimrende Beviser paa den mægtige Indflydelse^ som Berg- 



*} Cfr. A. Blytt: bot. Reise i Valders pp. 24—26. 



