— 822 — 



af en ganske uforholdsmæssig Længde og Smalhed og endog 

 længere end de 3 foregauende Segmenter tilsaojnien. Rjg- 

 skjoldet viser omtrent samme Form som hos de Voxne, men 

 adskiller sig ved ei forholdsvis betydeligt længere Pandehorn 

 og ved den kun yderst svage Antydning af de 5 Længde- 

 kjøle. I den midterste af disse Kjøle findes kun 2 større 

 Torner og foran disse Rudimenter af 2 andre, medens den 

 hos de Voxne meget skarpt fremtiædende hageste Torn 

 fuldstændig mangler. I den øvre Sidekjøl findes ligesom i den 

 undre kun en enkelt Torn. Øinene ere ikke udvidede i En- 

 den, men omtrent jevnt tjkke, og deres pigmenterede Del 

 indlager neppe en Trediedel af Øinenes Overflade. De in- 

 dre Antenners Skaft udmærker sig fra samme hos de Voxne 

 ganske paafaldende ved sin betydelige Længde og spinkle 

 Form. Det indeholdes her neppe 7 Gange i Totallængden, 

 og dets Længde er omtrent lig med Rjgskjoldets Brede for- 

 til, medens det hos de Voxne neppe opnaar dettes halve 

 Brede. Svøberne ere forholdsvis kortere, den indre 7- deu 

 ydre 51eddet; kun de 2 yderste Led af denne sidste ere 

 forsynede med nogle faa (ialtS) Lugtepapiller, medens disse 

 hos de Voxne stiække sig over hele Svoben. De ydre 

 Antenners bladformige Vedhæng er ogsaa af en fra samme 

 hos de Voxne meget afvigende Form. Det er forholdsvis 

 betydeligt længere og smalere (omtrent 5 Gange saa langt 

 som bredt) og stærkt bøiet, med den ydre Rand i hele sin 

 Længde tydelig concav. Enden er vel som hos de Voxne 

 temmelig stærkt udbuet, men overrages dog langt af den 

 usædvanlig stærl^e fra den ydre Vinkel udgaaende Endetorn. 

 Munddeleiie vise vel den for de Voxne characleristisl.e Form, 

 men adskille sig ved en betydelig svagere Udvikling af de- 

 res forskjellige Forlsatser og ved et meget ringere Antal 

 Børster og Torner. Iste Fodpar udmærker sig derved, at 



