— 327 — 



Nærværende M3'pide staar saa nær Erythrops serrula^ 

 at jeg i Beg3^Qdelsen, uagtet dens meget betydeligere Stør- 

 relse, antog den for samme Art, der først paa de større 

 Dybder optraadte i sin fulde Vigeur. Hertil blev jeg især 

 forledet derved, at de undre Antenners Blad viste den samme 

 characteristiske Tandbevæbning som hos E. serrata. Ved 

 imidlertid nærmere at undersøge de af mig fra dette 

 Dyb hjembragte talrike Exemplarer (saavel Hanner som 

 Hunner) har jeg fundet, at den dog danner en distinct 

 Art, og at man netop i de undre Antenners bladfor- 

 mige Vedhæng har et af de bedste og letteste Kjende- 

 mærker til at adskilte den fra E. serrata. Hos denne sidste 

 Art er nemlig dette Vedhæng i Enden næsten lige afskaa- 

 ret, og den fia den ydre Vinkel udgaaende Torn naar her 

 langt foran den indre Vinkel. Ganske forskjelligt er For- 

 holdet hos nærværende Art, hos hvem Enden constant er 

 særdeles skjævt afskaaret, saa at den indre stærkt fremsprin- 

 gende Vinkel rækker langt foran den fra det ydre Hjørne 

 udgaaende Torn. Desuden er Arten let kjendelig ved for- 

 holdsvis meget mindre Øine og en anden Form af det mid- 

 tersle Halevedhæng, endelig ved Forholdet af Thoracalfod- 

 derne, der her opnaa sit Maximum af excessiv Længde og 

 Tyndhed \ ^ei sidste Par er her endog ikke langt fra af hele 

 Kroppens Længde og rækker tilbagestrakt langt udenfor 

 Enden af Halevedhængene. Denne Art forekommer i stør- 

 ste Mængde paa de store Dybder her i Fjorden, 200-230 

 Favne, men aldrig som det synes høiere op, hvor den an- 

 den Art E. serrata først optræder. Ved at undersøge de 

 af mig fra Lofoten indsamlede Crustaceer finder jeg ogsaa 

 et enkelt Exemplar af denne Art fra det betydelige Dyb af 

 300 Favne. Den synes saaledes mere end nogen af de øv- 





LIBRARYlS 



