M J. Thaulow 



Det maa herved bemærkes^ at denne Bestemmelse af 

 Kulsyremængden ikke kan være aldeles nöiagtig. Den af 

 Barytbundfaldet udvikledc Kulsyre havde nemlig: tydelige 

 Lugt af Svovlvandstof , og ved et andet Forsög-, hvor 

 Chlorcalciumröret var forsynet med et Udvikling^srör, 

 som var ledet ned i en Oplosningf af Blysukker, erhold- 

 tes et svagt Bundfald af Svovlblye. Sandsynligviis er 

 ved Glodningen af Barytbundfaldet noget af den svovl- 

 sure Baryt hieven reduceret af de ved Glödningen for- 

 kullede organiske Substantser, hvorved noget Svovlba- 

 rium er fremkommen, som ved Svovlsyrens Tilkomst har 

 dannet noget Svovlvandstof. Qvælestofgasens Qvantitet 

 blev bestemt paa den Maade, at den ved Kogning af Mi- 

 neralvandet ud^iklede Gasblanding opfangedes over kau- 

 stisk Kalilud og rystedes hermed, saa længe nogen Absorb- 

 tion fandt Sted. En temmelig stor Glaskolbe blev lîgc- 

 fra KUdcns üdlöbsrör fyldt med Mineralvand. Udviklings- 

 röret lededes ned i en Skaal som indeholdt Kalilud, og 

 over üdviklingsrörels Aabning blev anbragt et i Cubic- 

 ccntimetre inddeelt Glasrör, som var fyldt med Kalilud. 

 Yandet i Kolben blev derpaa bragt i Kog, og den ud- 

 viklede Luft rystet med Kaliluden. Paa denne Ulaade 

 erholdtes af 945 C. C. Mineralvand 22 C. C. Qvælestof 

 og ved et andet Forsög af 880 C C. — 21 C. C. 



Mineralvandets Gehalt af Svovlvandstof er ikke be- 

 tydelig nok, for med INöiagtighed at kunne bestemmes. 

 Noglc Forsög at bundfælde Svo>lvandstof i Våndet som 

 Svovlzink gav ingen overeensstemmende Resultater. 



Af 3 Maalflaskcr eller 1551,189 Grammer Mineral- 

 vand er altsaa ved denne Analyse erholdt af faste Be- 

 standdelc : 



