58 Th. Scheerer 



tîtet Qvælestof tîl samme Temperatur som en lîgpcstor 

 lHæn^j^dc Kulsyrc) eller med andre Ord: en Qvantitet 

 Kulsyre, som er 1,246 Gange saa stor som en Qvantitet 

 Qvælestof, vîl, red en vis Yarmemæng^de , Llîve ophedet 

 til samme Grad, som hiin sidstc. Vi kunne altsaa her 

 antag^e, at istedetfor 76,9 V^æg^ldele Qvælestof vare der 

 forhaandcn 76,9 X 1/246 = 95,82 Vægtdele Kulsyre, og 

 Resultatet, med Hensyn til den ved Blandingen frem- 

 bragte Varmegrad, yil blive det samme. Den midlere 

 Temperatur, som opstaaer ved Blandingen af 31,76 Vægt- 

 delc Kulsyre af 9624» C. og 96,66 Vægtdele Kulsyre af 

 0® C. vil derfor blive 



3 176 x 96 24 i 9 5>82 x 2396^ C 



31/T6 f 95/82 



Fölgelig: 



IVaar chemisk reent Kul forbrænder til 

 Kulsyre i atmospbæriskLuft, saa opstaaer der- 

 ved en Varmegrad af 23960 C. 



Da det Kul, som anvendes ved melallnrgiske Pro- 

 cesser, ei er cbemisk reent, men almindeligt Trækul eller 

 Coak, som begge indeholde Aske, saa vil den ved deres 

 Forbrænding frembragte Varmegrad blive ringere end 

 23980 (;^. hvor meget ringere, er aldeles afhængigt af 

 Brændcmaterialets Beskaffenhed» Vi ville imidlertid her 

 blot tage Hensyn til tort Trækul af en midlere Bcskaf- 

 fenhed. 1 "S^ af saadant Kul opheder ved Forbrændin- 

 gen 75 W Vand fra 0« til lOO^, medens cbemisk reent 

 Kul opbcdcr 78 'S Vand fra 0^ til samme Temperatur. 

 Trækullcts Varmeeffect er allsaa ^ = 0,96 Gange rin- 

 gere end det chcmiske rene Kuls. Fölgelig vil det för- 

 ste, ved Forbrænding i atmospbærisk Luft, ogsaa kun ud- 

 viklc 0,96 X 2396« C. = 2300« C. i). 



^) Dette er ikke fuldkommeu nöiagligt. Trækullets Aske^chalt 



