om den varme Blæsts Effect. 65 



det brændendcKulsOvcrfladc ud vîklcdcTcm- 

 peratur = 2571« 0. Vi kunne let prove Rijytlghe- 

 den af denne Paasland. Er nemlig^ 2571« viikelis et 

 Maximum, saa maa Kul, som för Forbrændlng^en t Ex. 

 er blevet opvarmct til 3000« C, ved Forbrændingen 

 blive mindre bedt paa sin Overflade, end 3000« C. Be- 

 Fe^ner man efter Formelen II den ved Forbrænding^ i 

 atmospbærisk Luft af 0« af 3000« C. varmt Kul udviklede 

 Temperatur, saa faaer man 2880« C. I dette Tilfælde 

 bar altsaa Kullet ved Forbrændingen tabt 120« C. 



Det bedeste Sted i en Ovn kan altsaa, ved Anven- 

 delse af kold Blæst, muligens naae 2571« C, men umu- 

 ligt overskride denne Temperaturgrændse. Derfra, i Ret^ 

 ningerne mod Gigten og^ Tætten som ogsaa mod Ovnens 

 Sidemure, vil Varmegraden mere eller mindre hastigt af- 

 lame 5 do^ vil Jernet endnu smelte paa de Steder, som 

 have en 1550« C. overstigeude Temperatur, ved hvilken, 

 som man ved Forsö^ bar fundet, Puijernets Smeltepunkt 

 indtræder. Det egentlige Smelterum i en Masovn vil 

 derfor, ved Anvendelsen af kold Blæst, saa at sige ligge 

 indenfor en Grændsezone af 1550« C, ogp indad fra denne 

 Begrændsning vil Temperaturen tihage indtil i detHöie- 

 ste 2571« C. Saaledcs er det Billede, som vor Theorie ud- 

 kaster af en Masovns Smelterum. Om dette sidstes absolute 

 Störrcise og Beliggenbed i Ovnen, formaaer derimod 

 Theroien ei at angive nogel med tilstrækkelig Nöiagtighed. 

 Det kommer nu an paa at vide, hvilken Forandringa 

 der vil skee, naar der istedetfor Luft af almindelig^ Tem- 

 peratur anvendes varm Blæst, t. Ex. Luft af 300« C 

 Det er let at indsee, at denne Forandringa blot vil bestaae 

 i en Temperatur- Forhoielse af 300« paa alle Steder i 

 Ovnrummet. Det hedcste Steds Varmegrad vil saaledes 

 IV. X E 



