om Nikkelens Forekomst i Norge* 95 



Brud: paa Steder, hvor ingen Gjenncraijangsflader 

 vise sijj, synes det at være kornigt. 



Haardhed: omtrent som Majjnetlîîscns. 

 Spee. Vægl: 4,60. 



IWLagnctismus: det rene Mineral er ikke magne- 

 tisk. 



Reaction ved Blæseroret: det rostede Mîneral- 

 pulver oplost i Borax viser Jernets Farve i den oxyde- 

 rende Flamme $ behandlet i den reducerende Flamme bli- 

 ver Glasperlen sort og ngjeunemsigtîg af reduceret Nikkel. 

 Forekomst: efter Sigende skal Hornblendmassen, 

 i hvilken Nikkelertsen i ikke ubetydelig Mængde er ind- 

 sprengt, danne en Gang i Urformalionen. 



Af alt det Anforte folger, at delte Mineral er et hid- 

 til ubekjendt Species. Jeg foreslaaer at kalde det Jern- 

 Nikkelkiis. Det er muligens Jern-Nikkelkisen , hvi» 

 Indblanding bevirker, at enkelte Sorter Magnetkiîs ere 

 nikkellioldige. Dette Factum er mig allerede bekjendl 

 siden Aaret 1837, da jeg analyserede en Magnctkiis fra 

 Modiims Omegn, i hvilken jeg^ fandt: 

 40,46 Svovl 

 56,03 Jern 

 2,80 Nikkel 

 0,40 Kobber 



99,69. 

 Spor af ISikkcl har jeg siden den Tid ogsaa fundct 

 i Magnetkise fra andre Findesteder. Man burde allsaa 

 for Fremtiden, ved at opsöge Nîkkcicrtser i Norge, især 

 have at rette sin Opmerksomhed paa Magnelkiis og lig- 

 nende Mineralier. Som allerede anfört, kan Jern-IVikkel- 

 kîscn ved en flygtig lagttagelse meget let forvcxles med 



