m Til. Scheerèi' 



Magnetkiis. Da denne sîdste optræder med overordent- 

 lig' stor Hyppîghed i Norge, saa turde det ei være usand- 

 synligt, at ogsaa Jcrn-Nikkell«isen fandtes paa flere Steder, 

 Ifald det skulde stadfæste sig, at Nikkelens Forekomst 

 ved Lillehammer virkelig var af den Betydenhed, at en 

 Berg-Drift kunde begrundes paa samme, saa ere dermed 

 alligevel ei endnu alle Vanskeligheder ryddede af Veien. 

 Hidtil er nemlig^ ingen metallurgisk Procès bekjendt, ved 

 hvilken Nikkelmetallet kan skilles fra Jernet, især fra en 

 saa stor Mængde^ som ledsager dette i Jern-Nikkcikisen. 

 Denne Vanskelighed turde alligevel ikke være uovervin- 

 delijf. At Kobberkiis ledsager Nikkelmalmene, er et me- 

 get heldigl Træf. Man kunde nemlig muligens vinde 

 begge Metaller paa een Gang i Tilstand af en Legfering", 

 som meget gjerne vilde kjöbes af Nysölvfabrikanterne, 

 der alligevel behove Kobber som Tilsats ved Nysolvet, 

 Paa denne Maade troer man ogsaa i Sverig-e at kunne 

 benytte en dersteds for kort Tid siden fundet Blanding; 

 af Kobberkiis og nikkelboldig Magnetkiis. IVikkelgehaf- 

 ten af denne sidste skal imidlertid kun udgjore nogle 

 faae Procenter. Naar det derfor, efter Hr» Prof. Sef- 

 ströms Mening, vil kunne lönne sigp at tilgodegjore en 

 saadan Malmblanding;, saa maa det naturligviis være endnu 

 langt mere lönnende at forsmelte en Blanding; af Kobber* 

 kiis og Jern-IVikkelkiis. 



