Beslsrlvelsc over en nyc DelpUînart. 101 



ved Ilja^lp af ca lys Bin Linie, som stra=kfcer siff fra d.n 

 sorte lircds om oiet et Par Tommer ba5.ii, og ved dens 

 Ophor finder man den lille Aabninif. Btæacrl.ullet l.ar 

 den Los Delphinerne sædvanlige Form, og dets Afsland 

 fra Snudespidscn er omtrent 1 Fod. Brystfinnerne '), 

 som sidde lavere end paa nogen anden af de miü bel^jendtc 

 Arter, med Lndtagelse af Tnrsio, e.e af en ualm-ndehg 

 elegant Form, meget spids-seglformige; den bager.tc eon- 

 cave Rand bestaaer af 2 Segmenter, og ved Sammcnsto- 

 det af disse paa den nederste Trediedeel fremkommer en 

 fremspringende Vinkel. Deres Farve, der ligesom Over- 

 kroppens er glindsende blaasort, stikker smukt af paa 

 den snebvidc Grund. Ryggen Iigcind.il nær Rygfinnens 

 Be^yndelse er jævnt bvælvet. Rygfinncn, boi og sp.ds, bar 

 ligelcdes en elegant Form; dens forresic Rand, lyk, skraat 

 opstigcndc, med en svag Convexitet, dens bagers.o, 

 skarp og maaneformig eoncav, for.sætter sig i Rygkau.men. 

 Den tager sin Bcgyndelse omtrent 3 Fod fra Snudcspid- 

 sen, altsaa noget bagenfor forste Trediedeel af Dyrets 



Totallængde. 



Halcfinncn, af nogct over 2 Fods Brede, staaer med 



Hensyn til sine, efler vore Begreber, skjönne Proporl.o- 



„er ligelcdes i Overeenstcmmche med Bryst-og Rygfinnen. 



Dens'ydrc convexe Rande tage deres Bcgyndelse fra den 



svagt opböiede List, som viser sig paa Midien af Halens 



Sider, og stöde sammen med den bagerste concave Rand 



1 meget spidse Tinkler. Denne bar som sædvanligt paa 



Midten et Indsnidt. Halefinnens Underflade er ved Roden 



mere lysfarvC, uag.ct bos de fleste Individer Bugens 



bvide Farve ikke, som paa det aftegnede Exemplar, fort- 



1) Jeg beholder dctle >'avn for de forreste Exlremiteler. 



