102 H. Rasch 



sættes paa den nederste Halekam, men ender i en Spids 

 omtrent 6 Tommer bajy Analaabningen. 



Den lyse Tegning: paa Sidernes dunlde Sorle begyn- 

 der, men ikbe med nogen skarp Grændse, omtrent i Re- 

 gionen af den Linie, som man tænker sig draget fra Ryg- 

 Hnnens bagerste Rands midterste Deel perpendicuLaert paa 

 Længdeaxen, ciler lidt foran Midten af Legemet. Denne 

 Tegnings nederste og forreste Dcel er reent bvid, bvilket 

 cp-entlig er den Deel, der ligger under Laterallinien, som 

 man maa tænke sig netop lobende langs med Spidsernc 

 af Hvirvelbenenes Tverfortsatser. Den bagerste, Rjg- 

 kammen nærmere liggende Deel , som befinder sig over 

 Laterallinien, er derimod af en lys graabruun Farve og 

 bar, idet den strækker sig bagtil, en noget opadgaaende 

 Retning. 



Overkroppen, Finnerne og den störste Deel af Si- 

 dcrne, med Undtagelse af den omtalte store aflange 

 Plet, samt bele den bagerste Ilaledeel , ere glindsendc 

 blaasorte, den övrige Deel af Legemet reent bvid, und- 

 fagcn Omkredsen af Kjönsdelene, der er af en blaaligsort 

 Farve» Det livide, der fortil strækker sig langt op ad 

 Siderne, indtagcr bele Underkjæben, og stræhker sig 

 endog lidt over Mundvigcn, bvorimod det smalner af til 

 noget foran Kjönsaabningen, ndvider sig derpaa alter no- 

 get, faaer i Höide med Analaabningen en stærk Indskrænk- 

 ning i Brede og ender sig sædvanlig en 4 — 8 Tommer 

 bag denne, der bvor den nederste Halekam begynder, i 

 en spids Tinkel. Dyrets sorte og bvide Farve ere over- 

 alt skarpt begrændsede. 



Denne Delpbins bele Form svarer fuldkommen tii 

 den Forestilling om Ilurtigbed, som man tilægger bele 

 denne Dyrfamilie, og sammenlignet med Rcpræsenlantej:" 



