108 H. Raset 



dedîmcnsîonerne , da Tnrsio omirent î Læn^dedi-i 

 mcnsîon cr den lîgr. 



2) I denne Bredeiidvîdelse tage ögsaa de Hjcrneltasscn 

 nærmest liggende Ansîglsbeen Deel, saaal Hovedcts 

 ßrcdc maalt mellem Pandebenets hagerste Orbital- 

 fortsatser, eller, hvilket her omtrent bliver ligegjæl- 

 dende, over det Bredeste af Overkjæbebeneue, 

 næsten hos samtlige Individer overgaaer Næbets 

 Længde, et Forhold, der paa meget nær ikhe finder 

 Sted hos nogcn af de til samme Underslægt hörende 

 Arter. Baade Tegningen og Tabellen vil paa det 

 Tydeligste godtgjöre dette. 



3) INæbet er saa hort i Sammenligning med selv de 

 mest kortsnudede ægte Delphiner^ at man uden at 

 have seet Dyret heelt, vanskelig skulde falde paa, 

 at Kraniet var af en Art, der tilkorer denne Grwppe, 



4) IXæsebenehe ere i alle Dimensioner forholdsviis 

 större hos denne Art, end hos hvilkensomhclst af 

 dens Samslægtninge. De paa venstre Side ere 

 bestandig i Contact med Intermaxlllarbenene, da 

 derimod paa höire Side hos enkelte Individer en 

 lidcn Strimmel af Pandebenet lægger sig imcllem 

 Pfæsebenet paa denne Side og Mellemkjæbebenet, 

 dog er delte blot nndtagelsesviis. INæsebenene 

 danne Hovedels höiesle Punkt, og ligge bagtil 

 almindeligviis i Contact med OccipifalKammen. 



5) Randsvulslerne ved den hagerste Deel af INæbet, 

 lige over for, og foran den forreste Orbitallap, er 

 ligesom hos Delphis stærk fremstaaende. (Tab. II. 

 Fig. A;. 



6) Paa Næbels Underllade kommer Plougskjærbenet 

 (os vomcris) intetsteds tilsyne, hvilket efter Cuvi- 



