116 H. Rasch 



lier, samt om man har nog^en Grund til at antag-e, at 

 den forlienj om end Loist ufuldstændlgt, Lar været nogen 

 Zoolog bekjendt. 



Vor afdöde Landsmand Cand. tlieol, Stuwitz, livls 

 uerstattelige Tab Fædrelandet, lians Venner og^ INaturbi- 

 storiens Dyrkere forenede beklage, Lavde med sin sæd* 

 vanlige Flid taget et nöiagtigt Afskrift af el ManusLriptj 

 som Lan i sin Födebye Lavde overkommet, forinden sin 

 Reise til Newfoundland, Lvilken Afskrift nu findes iblandt 

 Lans Lerlil ankomne og opbevarede Papirer. Delte sær- 

 deles interessante Manuskript synes at være forfattet i 

 Slutningen af forrige Aarhundrede, formodentlig af en 

 CLrislie, og Landler om Fiskeriet, især Hvalfangsten, i 

 Sartors Skibsrede. Efteråt Forfatteren Lar beskrevet de 

 Localiteter, Lvor denne Fangst foregaaer, omtaler Lan de 

 Hvalarter, som der forekomme, paa folgende Maade: 



gjMan kjender Ler iKke andre Slags Hvaler end: 



1) Ku gl- Oval, eller den med IXuve paa Ryggen, 



2) Silde-Rören, eller den större RörLval med Finne 

 eller Horn paa Ryggen, Lvilke he^^e tilligemed 

 den Hvide, som man Ler paastaaer er af den store 

 Silde-Rör, sees alene i Vaarsildfiskeriels Tid. Disse 

 ere forbudne at fanges, som de der drive Silden 

 til Lands. 



3) Den lille RörLval. Denne kaldes Ler almindelig 

 Vaage- Qval, sluttelig fordi den fanges i Vaag. 

 Den kaldes ogsaa Sommer-Hval, fordi den alene 

 er Ler om Sommeren, og ingensinde blandt 

 den store Hval om Vinteren, eller fölger med Vaar- 

 sllden. Den maa være Nordcaperen, og Islænder- 

 nes Hrefna. Jeg vil omslændelig beskrive den. 



Den er tandlös og rynket i Bugen (egentlig 



