120 H. Rasch 



Aar 1770, nylîg^ för Juul, bleve to store Flokke fan- 

 gede i Anskoltet. iWan var neppe klar med den förste, 

 för den anden kom til. Beretningerne om Antallet paa 

 förste Fangst er altfor forskjellig: til at blive anförle. — 

 Den anden Flok bcgyndte man at jage strax nordenfor 

 Bornæstangcn, som sædvanlig med al banke i Baaden, og 

 roe efter den» En Mængde Baade samledes efterhaanden, 

 hvilke ved at roe og banke, som deres Heusigt udfordrede, 

 drev den saalcdes for sig næstcn 1 IWiil, og bragte den 

 ind paa den nordersfc Pold i Skogsvaagen, kaldet An- 

 skottct, hvor den blev sfænget. Da man fik den ind i 

 Skogsvaagen, forracrcde Baadene to Linier fra Land til 

 Land, noget fra binanden, paa det den ydcrte skulde 

 mode, om den bröd ud af den inderste, og saa vedblev 

 man, til Noden var faldt. Men da man ei formedelst 

 Hvalens Wængde kunde drage Noden saa nær til, at den 

 kunde staae oppefældt, maaUe en anden sæltes ved den 

 ndenfor, bvilken blev bængt paa Baade, Stavn i Stavn, fra 

 Land til Land. I denne Fangst fik man vistnok til 1000 

 Stykker, skjönt i den derom förte Sag blev af et Vidne 

 angivet 700 og af et andel Ö00, og af et anslaaet til 200 

 Rdl., og af et andet til 400 Rdl.'s Værdie. Med saa 

 stor Fangst kan neppe faaes al vide det rette Antal. llJ;e 

 forstaae de Fiskende at bolde, og ikke er det vel gjörligt 

 paa aaben Mark, i allebaande Veir, at bolde noie Opteg- 

 nelse. Dcsudcn er der ingen Bogboldere, men mange 

 Styrere. Det kan vare hele Uger, inden den bliver opta- 

 gcn, og skjönt Nogle ere tilstede, er det ei altid dem, 

 som nöic give Agt paa Fisken, men mere paa Brændeviin, 

 for al bortdrive Yæde og Kulde. Nogle tage de til eget 

 Brug, imidlertid uden at regne, og Nogle drikke de vel 

 op. For Stykket ovcrboved af disse blev givet 3 ^ af 



