Geognostisk -mineralogiske Skizzer. 127 



kalkholdige Leerskifer, paa Öst- Siden af Bö-Elven stry- 

 gcr Lor. 12, oç falder 30» mod Öst 



Urçiieisen, paa Bö-Elvens Vestside, danner en lav 

 oç ikke brat Fjeldryge, bvis steile Skikter, i JNærlicden af 

 Fossum, have et Strög^ i omtrent hor. 12. Gneisen 

 indeholder kun meg-et lidt Glimmer, og bestaaer fordet- 

 meste af röd Feldspath og bvid Quarts. Den indeholder 

 mange Udskilninger saavel af Quarts alene som af 

 Quarts og Feldspatb tillige ^). Paa denne Bjergryg ligge 

 Jerngruberne, der alle mere eller mindre ere drevne som 

 Dagbrud. INetop herved faaer man den bedste Leillghed 

 til at studere disse Ertsfindesteders Natur. De have 

 kverken Charakteren af Leier eller Gange, men de danne 

 uformelige Masser, som paa alle Kanter ere omgivne af 

 uholdig eller dog kun lidt jernertsholdig Gneis. Den her 

 overalt herskende Erts er Magnetjernsteen, som ledsages 

 paa enkelte Steder af en Mængde andre, især jernholdige 

 Mineralier. 



De fortrinligste Gruber ere: 



1) Bredgangs-Gruben. Den magnetjernsteenholdige 

 Bjergart har her dannet en stor rundagtig Masse. Dette 



1) Saadanne UdsMlninger forekomme meget almindeligeu i den 

 norske Urgneis, og jeg troer, at de maae betragtes som en 

 Folge af den chemiske Attraction, Naarman t, Ex» seer en Ud- 

 skilning af en Form som Fig. I, Tab. IV, riser, saa synes det vist 

 simplest at tilskrive Anordningen af dens Contourer den paa- 

 pegede Kraft. At denne Kraft, som altid söger at forene det 

 Ligeartede, har været virksom, sees desuden deraf, at der 

 findes Quartsudskilninger, der ere omgivne meden Indfatning 

 af Orthoklas. Havde her ei en ordnende Virkning været 

 med i Spillet, saa vilde Feldspath og Quarts kun have dan- 

 net en Blanding. 



