Geog^nosüsk-miiieralog^iske Skizzen 129 



€ncîscns Ovcrflade, og- b giver et omfrentligt Billede af 

 Grubens forskjellige Dybde. JHagncljernstenen er ber 

 overalt afbygget. Egentlig maa dens Masse vel betragtes 

 som en i Meridianens Retning udstrabt Række af Nyrer, 

 der kun ved et Baand af indsprengt Magnctjcrn bave 

 staaet i noget Sammenbæng. Her ledsages Magnetjcrn- 

 stenen ikke af andre Mineralier. 



3) Langgangs •Sträckningen 5 i kort Distants vestlig 

 fra den forrige. Ligeledes en forladt Grube af lig- 

 nende Beskaffenbed som den forrige. Ogsaa ber bar 

 Ertsen dannet en sammenbængcnde Nyrerække, som fulgte 

 üneisskikternes Slrög' (bor. 12) og fölgclig gik parallel 

 med Langgangs Gruben. Ledsagende Mineralier mangle. 



4) Glaser-Gruben. En lille Fjerding mod Nord fra 

 Langgangs-Gruben. Paa enkelte Steder er Gruben 10', 

 paa andre henimod 30' bred. DensLængde udgjör circa 

 600 Skridt, og dens Dybde naaer paa enkelte Steder vist 

 150'. Ogsaa denne Magnetjernsteenmasse fulgte omtrent 

 Skikternes Strög i sin Længdedircktion. Gneisens lod- 

 rctte Skikter stryge bor. 2—3, Ledsagende Mineralier 

 mangle ogsaa ber. 



5) Brudbjerg-Gruben og 6) Magnetgang - Gruben 

 ere smale, men lange Fordybninger, parallele med Skikt- 

 ningen, der vise, at ogsaa ber Ertsens Forekomst bar 

 været af den samme Beskaffenbed som ved de för nævnte 

 Gruber. 



Af disse 6 Grub er ere kun de sid ste 3 endnu i 

 Drift. 



Saasnart man anscer Gneisens lodrette Skikter for 



liorlzontalt afsatte og siden opreiste Strata, saa er man 



naturligviis berved nödsaget til at antage alle ^^Udgaa- 



ender" (Ausgebenden) af saadanne vertikale Gneisskiktcr 



IV. 2 I 



