134 Th. Sclieerer 



Sandsleen, da forsvîndc alle disse Mineralier. Jegf kar al- 

 drig^, ei engang med Loupeu, lïunnet opdage nogle deraf 

 i saadan filnkornîjf Sypnît. 



Betinjjelserne for disse Mineraliers Dannelse Lave 

 'vist været: 1) Tilstedeværelsen af deres Bestanddcle, 2) 

 en uforstyrret Roe ved deres Kryslallisation, oq 3) en 

 vis Rummclighed for at Krystallerue , ei forhindrede ved 

 nog^et Tryk, liiinde iiddanne sig*. Kun der hvor alle 

 disse Betingelser opfyldtes, vil man finde större og smukke 

 Krystaller af hine Mineralier. Hercfler synes det imid- 

 lertid rimeligt, at ogsaa den fiiokornede Syenit indeslut- 

 ter saadanne Mineralsubslantser, dog' kanskee af en saa 

 ubetydelig Störreise, at de undgaae Opdagelsen. Dette 

 er alt hvad jeg kunde iagttage ved disse Mineralfindesteder. 

 Hvert af disse Mineralier kan muligens antræffcs paa hvil- 

 ketsomhelst Sted af de grovhornigc Syenitmasser, og 

 tillige i Selskab med hvilketsomhclst af de andre. Thori- 

 ten, som först kun syntes at forekomme paa Lövöen., er 

 i den senere Tid ogsaa hieven fundet paa Smedholmen^ 

 dog altid kun i ringe Quantileter. Paa Lövöen findes, 

 tæt ved Thoritens Findested, Analcim. Det samme Mine- 

 ral forekommer paa Smedholinen. 



Paa en Holme i INærheden af Lövöen fandt jeg 

 Spreusteen i meget tydelige sexsidige Söiler, tilsynela- 

 dende tilspidsedc med en sexsidig Pyramide, altsaa en 

 Krystalform, som ligner Quartskrystallernes. Det synes at 

 være Aflerkrystaller, hvilket, foruden ved deres Udseende, 

 bliver sandsynligt ved deres indre Struktur. Spreustenen 

 bestaaer nemlig (hvoraf netop dens Pfavn kommer) af et 

 Aggregat af smaae straaleformige Masser, og man 

 skulde derfor ikke troe^ at disse i Fællesskah kunde dan- 

 ne eet Krystalindivid. £r det virkelig Aflerkrystaller 



