Geogn OS tisk -mineralogiske Skizzer. 135 



(tnaaskoc efter Quartsl^ryslaller), saa kun man ei g odl 

 licgribe, Iivorledcs de ere ble\ne dannede, da de sîdde 

 iudvoxede i aldeles fast og^ uforandret Feldspath. 



Grönsteengange optræde paa flere at disse Öer^ do^j 

 Iraf jegf ingen, som havde en större Mæglighed end 1 — 2 

 Fod. AlligcTel er en vis mechanisk Forvirring-, som de 

 undertiden frembring-e i Syenitmasserne, temmelig- iöincfal- 

 dcnde. 



Paa flere af disse Öers Nordside sees ydcrst marke- 

 rede Friktionsstriber ; derimod saae jeg^ ingen paa deres 

 Sydside. Jeg^ (raf Steder, hvor en IWængde saadanue 

 Striber (hvoriblandt selv flere meget dybe Furer) lobe 

 henimod 40 à 50 Fod op paa den over Havets Qverfladc 

 fremrag^ende Decl af en afshuret Klippe med omtrent 45^ 

 Shraaning^, 



Tvedestrand (og Næs Jernverk). 



Gneisterrainet omkring; Tvedestrand har overalt lod- 

 rette eller steile Skikter, med et Sirog: i henimod hor. 

 4i. Gneisen indeholder hist og; her meget (jlimmerrigc 

 Lag;, der tildeels uddanne sig; til Glimmerskifer, og- til« 

 deels indeholdc næsten intet Andet end mere eller mindre 

 store, parallele Glimmerblade. I disse meget g;limmemVe 

 Gneispartier forekommer Dichroiten indvoxet, paa eukehe 

 Steder Iedsag;et af hvid Quarts, meget vakker Almandin 

 og; Krystaller af en Titanjernart. Alle disse iWineralier 

 kunne vel kun betragtes som (ilfældige Bestanddele af 

 Gneisen 5 de forekomme ikke, ligesom Gadolinit og; Allanif, 

 i abnorme g;ranitiske Masser. Hvad der meget under- 

 stoller denne Anskuelse er, at Dichroiten paa enkeüc 



