149 Th. Sclieerer 



indvoxcde to lysg^rönnc Berylikryslaller af omtrent 2 Totn« 

 mers Læiigde og en Linics J'ylikelse. Flere af disse 

 Krystaller kiiiulc jo{j, trods flitfj|»- Eftersög-en, ei opdag^e. 



4. Alvelands-Gr. Jcrnertsmassernc ere Iedsa||ede af 

 en betydelig: Mængde Hornblende. I denne mörfcfarvede 

 Blanding' sees flere lyse Granltpartier, der imidlertid her ty«^ 

 deligt bære Præget af Ldskilninger. Sjeldne Mineralien 

 kunde cl opdag^es i dem. Paa Halden fandt jeg- et Stykke 

 Jernmalm, i hvilket el Prehnitbaand af omtrent V Brede 

 var indvoxet. Gruben, som skal være dyb og? i Dybet 

 skal indcholde rig- Erts, slaacr næsten fuld af Vand» 



5. Alvcholms • Gr. Skjönt denne ligger tæt ved 

 den forrig^e (paa en Holme söndenfor Alvelands-Gr.), saa 

 have dog? de lodrette Gneisskikter forandret sit Slrög? fra 

 lior. 2 til hor. 12. Grubens störste Længdedimension lig*- 

 ger i samme (sidsle) Retning. Paa Grubens steile Vægge^ 

 som paa nærliggende Steder, tindes mange Granitudskil-^ 

 ninger. Den störste af dem stryger tvers over Gruben. 

 Dens Udfyldning bestaaer især af kjödröd Feldspath 

 (Orthoklas), livid Albit og livid Quarts, hvilke Hovedbe- 

 standdele ledsages af lidt Glimmer, Hornblende og Mag* 

 netjernsteen. Et gadolinitagtigt, ei krystalliseret Mineral 

 optræder ogsaa hist og her. Man kan let blive forledet 

 til at betragte Granitens Forekomst her som gangförmige 

 dens Masse gaaer nemlig i Form af et temmelig bredt^ 

 under 45^ opstigende Baand tvers over Gruben. De an- 

 dre granitiske Masser derimod, der ei staae i nogen syn- 

 lig Sammenhæng med den nævnte, have Contourer, som 

 visl ikke tillade Ideen om en gangagtig Oprindelse. De 

 indeholde desuden ganske lignende Bestanddelc som hiia 

 tilsyneladende Gang 3 kun det gadolinitagligc Metal kunde 

 her ei opdages. 



