Geoijnostlsk-mineralog^iake Skizzer. 149 



6. Voxnæs-Gr. De ligge paa Tromöcns Vestside, 

 omtrent ^Miil fra Arendal. Alle disse Griibcr, med Uud- 

 lagelse af een, ere nedlagCe og staae fulde af Vand. I 

 denne eneste, som er i Drift (tilhörende Hr. Jcrnverks- 

 eiep Jacob Aall) vindes ikke Jerncrts, men en DIandinf* 

 af Kolophonit og Kalkspath, som afgiver et ypperligt 

 Flussmiddel for Masovn-Smeltningen. Man liar allerede 

 vundet en Kalk- og Kolophonitmasse af omtrent 20 Fods 

 Brede, 20 Fods Höide og 6Î) Fods Længde, og endnu 

 sees intet Tegn til disse 3lineraliers Udlömmelse. Det 

 överste, kanskee 1 Fod tykke Lag af denne DIasse inde- 

 Iiolder en Deel Magnetjern indsprcngt, og viser sig: 

 ydersl poröst, da Kalkspathen er forvittret og udvasket. 

 Dybere nede i Gruben findes derimod intet Spor afJern- 

 erls. Her bave vi altsaa igjen et Exempel paa, at Jern- 

 crlscns Forekomst staaer i en tydelig Relation til Jordens 

 nuværende Overflade. Ved at antage Gneisens steile 

 Skikter for horizontale vil man ueppe kunne forklare en 

 saadan Forekomst. 



I JXærbeden af Voxnæs-Gr. skal være Findestcdet for 

 den krystalliserede Oligoklas (ledsaget af krystalliseret Pi- 

 btazit), som i den senere Tid i saa stor JWængde er kom- 

 men i Mineralbandelen. Jeg kunde alligevei ei faae op- 

 spurgt noget Nöiere desangaaende, da Manden, som sæl- 

 ger disse Mineralier, bolder Findestcdet bemmeligt. End- 

 videre findes ved Voxnæs-Gr. : Augit, Sahlit, Kokkolith, 

 Skapolitb og Plconast. 



7. Næskiil-Gr. Omtrent 1 Miil nordostlig for Aren- 

 dal, paa den vestlige Strandbred af Tromöe-Sundet. De ere 

 anlagte, som det synes, paa en meget betydelig Udskilnings- 

 Kjede, som med sin Længdedirection fölger de næsten 

 fuldkommen lodret staacnde ampbibolitiske Gneisskiktcr, 



