150 Th. ScLeerer 



hvis Strögretning' , paa faae Undtagelser nær, ep omtrent 

 i hor. 6. Den betydeligste hlandt disse Gruher er gamle 

 Morefjær-Gr. , som nu staaer under Vand. Efter Sligc- 

 rcns Üdsagn skal den være hcnimod 90 Favne dyb, 14 

 Favne bred og 20 Favne langf. Begge de sidste Dimen- 

 sioner gjælde imidlertid kun for dens Aabning i Dagen. 

 Iler sees nogle granitiske Udskilningcr, der indeholde 

 Sphenkpystaller. Næst gamle Morefjær-Gr. er Aslaks-Gr. 

 den störste^ henimod 70 Favne dyb. Man var netop be- 

 skjæftiget med at lænse den 5 dog havde man meget at 

 kjæmpe med slet Luft (^^böse Wetter"), som gjorde det 

 yderst farligt at slige ned i Gruben. 



Paa Aslaks-Grubens Halde faudt jeg: 1) en basalt* 

 agtig Steenart, ikke ulig Mclanitporphyr, heslaaende af en 

 grönagtig sort Grundmasse med indvoxede sorte, glind- 

 sende Krystaller, Denne Steenart besad den merkelige 

 Fgensliab, at den, ved Veirets og Luftens Indflydelse, fik 

 mange Sprækker, efter nogen Tid söndcrfaldt i Stykker, 

 og tilsidst fuldkommen blev oplost til et smudsigt, mörke- 

 grönt Pulver. Stigeren sagde mig, at denne Steenart i 

 Grubens Dyb paa det Tydeligste viste sig som en mæg- 

 tig, den hele Jernertsmasse overskjærende Gang. 2) ça 

 snart grönlig, snart bruunröd farvet Feldspalhart, som 

 temmelig hyppigt indeholdt indvoxede Partier af et sort, 

 beegglindsende Mineral, deels i rundagtige Korn, deels i 

 Krystaller. Om dette Mineral maa henregnes til Gadoli- 

 nit- eller Allanit-SIægten, maae senere ündersögelser vise. 

 Et eiendommeligt Phænomen herved er det, at hvert en- 

 kelt af disse Korn eller Krystaller er omgivet af en 

 bruunguul eller rödbruun, meget tydelig Indfatning af 

 omtrent 4'" Bredde. Denne Indfatning, som tilsynela? 

 dende kun bestaacr af farvet Fcldspathsubstants, viser sig 



