154 Tk Sclieerer 



masse af 3 — 3^ Favns Mægtig^hed paa det bredeste Sted« 

 Den forgrener sig i mange Retninger gjennem Gneisen, 

 paa den for Udskiinîngerne charakteristiske Maade. Til* 

 deels sneehvidj tildeels stærkt gjcnnemskinnendc Quarts 

 og kjödröd Orthoklas forekomme lier i flasser af overor* 

 dentlig Storrelse^ sort Glimmer viser sig derimod i rin- 

 gere Quanlilet. Paa enkelte Steder tager Qiiartsen saale« 

 des Overhaand, at den allerede i betydelig Afstand fra 

 Soen af giver sig tilkjende ved sin paafaldende bvidc 

 Farve. Stedet kaldes derfor det hvide Bjerg, og benyttes 

 som Somerke. Det er især mod Udskilning-ens Midte, at 

 Quartsen har ansamlet sig, medens Feldspathen, under- 

 tiden i cubikfodstore Krystaller, omgiver denne fra alle 

 Sider. Man seer tydeligt, at Feldspathen allerede krystal- 

 liserede og afsatte sig paa Gneisen omkring Udskilningsmas- 

 sen, förend Quartsen var haardnet. Begge Mineralier staae 

 altsaa, med Hensyn til deres relative Dannelses- (Stivnings-) 

 Moment, i det samme Forhold som paa Hitteröcn (Pog- 

 gendorffs Ann. Bd. LYI). Udskilningernes Hovedbestand- 

 dele paa begge Steder have desuden stor Lighed med 

 hverandre, Ogsaa paa Buöen fandt jeg ndraerket Skrift- 

 granit f men foruden kjödröd Orthoklas forekomme her 

 tveude Feldspatharter, som jeg ei fandt paa Hitteröen. 

 Den ene har en grönagtig Farve, og den anden er smud- 

 sig guulagtig med et Slags straaleformig Struktur. Denne 

 Lighed i Udseendet af begge Findestcder ^) lod mig 

 formode Nærværelsen af gadolinit- eller allanilagtigc Mi- 

 neralier^ og jeg havde ikke bedraget mig. Paa flere 

 Steder fandt jeg isolerede Partier af et sort Mineral, som, 

 efter alle ydre Kjendctcgn, syntes at være Gadolinit. 



1) Jeg hesögte Arendal först paa min Tilbakereise fra Hitteröenf 



