162 Th. Scheerer 



Ud!öb mod Anabelöen ogp Hlttcröen. Her frembringes 

 Skiktningen ligeledes ved Ilornblendestrîber. Dogogsaal 

 det, i det Hele taget, uskiktcde Terrain paa Flekkefjordens 

 Vestkyst, optræde hist og her mindre, isolercde Gneispar- 

 ticr, med tydelig lodret Skiktning, t. Ex. ved den saa- 

 kaldte liodelstrand i hor. 10,90^^ paa et söndenfor liggen- 

 de Sted i hor. 10J,90« 5 ved Dromlis-Oddc hor. 10,900 . y^d 

 Stampen (en Odde ligeoverfor Anabelöen) hor. 10J,9Ô^. 

 De sidstnævntc Skikler synes at fortsætte meget langt ind 

 i Landet. 



Hornblendcstribernc, derber overalt antyde Skiktnin- 

 gen , ere undertiden kun af Papirs Tykkelse, undertiden 

 derimod bave de ogsaa en Mægtigbed af 1 og flere Tom- 

 mer, ja de liltage paa enkelte Sleder saaledes î Tykkelse, 

 at de optræde i Leieform i Gneisen. Hornblenden dan- 

 ner da i Almindelighed et Slags Hornblendeskifer, som 

 afvexler med tykkere eller tyndere Lag af fiinkornig Feid* 

 spaih og Quarts. 



Paa Anabelöen og Hltteröen kunde jeg ei finde det 

 mindste Spor af Skiktning. Den paa begge Ocr hersken- 

 de Bjergart er Norit. Saaledes har afdöde Prof. Es- 

 mark kaldet en mere eller mindre grovkornig Blanding af 

 smudsig grönagtig eller gulagtig Feldspath med Quarts, 

 tildeeis, men sjeldent, indcholdendc lidt Hornblende 

 (Diallage?), Hypersthen eller Glimmer. Denne Bjergart 

 optræder ogsaa hist og her paa Flekkefjordens Vestkyst. 

 Sammesteds danner den fuldkomnc Overgange med almin- 

 dclig, glimmertom, granitisk Gneis, eller ogsaa (I filnkor* 

 net Tilstand) afvexlendc Lag med Hornblendeskifer, paa 

 samme IMlaade sum anfört. Alle disse Forholde, under 

 hvilke Noriten optræder, vise det (ydcligt, at den kun er et 

 underordnet Led af den store Gneisformation, men slet 

 ikke har nogen Selvstændighed, med Hensyn til en fra 



