Supplément til Norg^es Ornîtholog^îe. 169 



Pi eu s t r ida c tyl us. De seandînavîsltc Individer 

 afvig^c saa bcfydelig^t fra de nordamerikanske, hvoraf Mu- 

 seet bcsidder Exemplarer saavel fra Fastlandet som New- 

 foundland, at jegf er overbeviist om, at de fleste Ornilho^ 

 loger, ifölge de Grundsætning^er, som de synes al folge 

 ved Opslillingen af Arter, maae ansee dem for distincte. 

 De Uiigheder, bvorved disse to Racer, (thi som saadanne 

 maae de i det ringeste ansees) adskilles, ere hovedsag^eligf 

 fölg^ende: Ryggen hos de voxne nordamerikanske Indi- 

 vider af beg-ge Kjön mangler det hvide Længdebaand, 

 som udmerker vore 5 de mangle ogsaa den hvide Strîbc 

 fra öinene nedad Halsrygg^ens Sider, som findes hos 

 vore, og^ som fornemmelig" hos Hunnerne forener sig^ i 

 Nakken med den fra modsalte Side. De voxne Hunner 

 af den nordamerikanske Race ere efter Bonapartes Angi- 

 velse paa Issen aldeles sorte 5 tbi de Individer, hos hvilke 

 denne Deel er hvid, erklærer denne bcrömte Ornitholog 

 for ling-fugle. Hos vore voxne Hunner er Issen derimod 

 stedse hvid, medens Ungfuglene have denne Deel besat 

 med Fjædre, der ved Grunden ere hvidagtige med lyse- 

 g^ule Endcspidser, Det Gule paa de nordamerikanske 

 Hanners Isse og; Forhoved er ogsaa langt brillantere 

 end hos vore Hanner, og; er slet ikke blandet med 

 Hvidt, hvilken Farve selv hos vore ældste Hanner dog; 

 allid skimter frem mellem det Gule. Hos del nordameri- 

 kanske Hanlndivid ere de yderste Styrere eensfarvet 

 guullivide. 



Blaakrag;en (Corvus frugilegus) var for et 

 Par Aar siden byppîg; her i Omegnen, baade om Vinte- 

 ren og: tidligst om Vaaren. Den blev da bragt fra nordre 

 Trondhjems Amt af Stud. theol. Elster, som fortalte, at 

 flere Individer der havde viist sig-, og at de havde for- 

 IV. 2 L 2 



