214 J. Koren 



ofte herfra en Undtagelse. — Ogsaa Sfcjællenes Tyklîelse 

 varierer: de tyMîCste ere de fem, der fiodcs paa Spidsen 

 af den störste Oplioiuing^ ^ de i Randen ere de tyndeste* 

 Fremdeles ere de enke te Skjæl tykkere paa Midten og af- 

 tSLge henimod Randen. Skjællenes Farve er livid. Deo 

 Jysebrune og^ undertiden rödbrune Farve, som Ryg^gen 

 har, Lidrörer fra en overmaade fiin Hud, der beklæder 

 Skjællene 5 undertiden er den borte, og* Skjællenes Lvide 

 Farve kommer da tilsyne. Bugen er flad og g lat, hvid 

 af Farve, og ligner aldeles Foden af en Gasteropode; den er 

 tydeligen adskilt fra Ryggen ved en temmelig skarp, bölge- 

 formigRand, som dannes af de nederste Rygskjæl, hvis indre 

 Flade er forsynet med en Mængde Furer, der have en 

 Længde af 2'" à 3'" og en Brede af ^'"5 heri ligge 

 Födderne. Disse ere i udstrakt Tilstand cylindriske, 

 2'" k 3"' lange 5 indtrukne derimod ligne de smaae Suevor- 

 ter^ de omgive Bugfladens Rand, staae ikke i nogeh be- 

 stemt Orden, gjennembore Bugens Hud og fæste sig 

 med den ene Ende til Sidekarrene, med hvilke de ved 

 Aabninger staae i Forbindelse^ med den anden Ende, 

 der er fri og forsynet med en liden Skive, der i Midten 

 har en skaalformig Fordybning, hæfter Dyret sig fast til 

 Stene. Foruden disse Randfödder findes 2 à 3 Rader 

 Fodder, der ligne smaae Suevorter, og som udgaae fra 

 den överste og nederste Ende af Bugen 5 disse stige nedad 

 Midten af Bugfladen, nærme sig til hinanden uden dog 

 at forenes, saa at der stedse paa Midten af Bugen har 

 manglet Fodder hos alle de Exemplarer, jeg har havt An- 

 ledning til al undersöge. Disse Fodder liæfte sig til Bug- 

 karret. Ved Hjælp af alle disse Fodder fæster Dyret sig 

 saa fast til Stene, at man ofte maa bringe et Knivsblad 

 under Dyret, for at lösne det. 



