Misvisn. o^ Inclîn. Forandnng^» 241 



af lag^ttagelscslidcn^ jeg- har derfor ansal den til det forc- 

 jjaacndc Aar. Dr. Goldscliinidtâ Bestemmelser ere de 

 aarlîg^e Middeltal af lo dagelige lagltag eiser med Magiie- 

 fometeret Kl. 8 Formiddag og Kl. 1 Eftermiddag, î hvilke 

 liver Aargang begviidcr med April Maancd. Af disse 

 lagltagclser har jeg fandet for 1^=: 1770,5 



a=16«47'985 b = 7^9655 , c = — 0'10301, 

 a= 0'4943, (i = 0'07968, y= 0'001264, 

 T = 1815,16 + 0,61, M = 19"21'96 + 3'65. 

 lir. Dr. Goldsehmidt har havt den Godhed, al meddele 

 mig en anden ældre Bestemmelse af Misvisningen i Göt- 

 tingen, som indeholdes i folgende Doctordissertation: 

 ^jSpeeimina duo, mathemalicnm et physienm, publico exa- 

 mini subjieit Hcnricus Davides Wilcheiis, Guelphobytanus. 

 Göllingae 1780". Den forste deri indeholdtc Afhandling 

 er: Declinatio acus magncticæ Göttingae. Wilchens be- 

 stemte Deelinationen paa det gnmlc Observatorium i mue- 

 ligslc Afstand fra alt Jern, og fandt: 



1788 Sept. 6 Formiddag Deelinationen = 17^19'34" 

 Eftermiddag — — =17 20 21 

 altsaa i Middel =17« 19' 57",5. lian slutter sin Afhand- 

 ling saaledcs: lllustriss. Kaestnerus semper me docuit, 

 declinationem magneticam hie Goettingac esse fere graduutn 

 17. Id quod omnia vestigia lineae meridianae in obser- 

 vatorie Goeltingeusi confirmant. Sic in illis Quadrantis 

 muralis regionibus, ubi vicinitas ferri, cujus ope quadrans 

 muralis affixus est, dircctioui acus magneticae quantum 

 fieri poterat nimime afiicerct, compasso quadrato declina- 

 tionem indagavi. Illam nusquam gradibus 17J- majorem, 

 et nusquam gradibus 16J minorem^ rcpcri. Dcnique 111. 

 Mayer, Professor Erlangensis, docet acus magneticae 

 declinationem Goettingae esse graduum 16 cum f. Quam 



