270 IVogle Forlianclling's -Emner for Geolog^erne 



vest-Græiidseii af Christiaiila-Tcrrîtoricl Iicrslier Dieei' eller 

 miiulre nöiagtigt nordsydligt Slrög-, og* derlios iiavD]i(>cii 

 Î Tellciiiarhcu og: Kongsherg-Traliteii oslligt Faldf liöicie 

 oppe i Laudet aiitræUcr man der et mere (il jNiNV, og 

 SSO» afvîgende Slrög* med snart ostiiordostlîgt soart vest- 

 sydvestligt Fald. e, I Iiele det sydostlige Stykke af Nor- 

 g-es Andeel af dette Territorhim^ fra dels nordligste Piinïi- 

 ter i Östcrdalcn (lidt ovenfor ßreden 61 J^) til Egnen ved 

 Fredrilisliald, licrsLer, nagtet de vistnoli ild;e ganslic sjeldne 

 tJndtagelscr, som meget tydelig Regel et nordsjdligt 

 Strög, der meest afviger noget til JNJNV. og SSO. ; brede 

 Zoner liave lier et veslsydvestligt, andre et osfnordostligt 

 Fald, fj. Omtrent det samme Forhold som sidslanfort ved- 

 bliver langt liiinsidcs Rigsgrændsen nemlig langt ind paa 

 svensk Grund, saavel mod SO. som O.; saaledes angiver 

 Hisingers Kart meer eller mindre nord»ydligt Strög i al 

 den vide Egn i SV., V, IV» og NO. om >V^enern , fra 

 Lvilken sidstnævnte Trakt denne Strög-ßegel vedligeliolder 

 sig endog til indover Grændserne af Lclinene Slora-Kop- 

 parberg og Westmaulaud. Indskydningen skifter ikke 

 sjelden, i det flere Zoner forekomme med östligt og flere 

 med vestligt Fald, samt ogsaa flere med vertikale Skikter. 

 g'. Rundt om Ujelmaren og lidere mod 0. og SO. er 

 Slrögct meget noie östvestligt, og Indskydningen gnnske 

 i Regelen vendt mod Nord, dog er den ogsaa ofte ver- 

 tikal, h. I en ikke uanselig Strækuing sydvestlig i Jönkö- 

 pings Lehn og de dertil mod Vest grændsende Trakter synes 

 nordvestlig Indskydning at være Skiktstillingeus L0V3 ^^^cu 

 lagttagelserne (idetmindste de af Hisinger anförte) ere her- 

 fra faae, og berettige kanskee ikke til nogen sikker Slut- 

 ning, i. I det fra Norrköping nedefter til Westervik udbredte 

 Feldt gaacr Strogct Loist stadigen fra NV» til SO., hvor- 



