272 IXogi^le Forliandling-s- Emner for Geologerne 



l^omine lîl at sæltc næstcn rctvinklig" ned mod Liint Grnnlt- 

 Feldts slörstc Axe, 



Til disse ïûjcndsgjcrnîngpr lade sig- nu allerede nok- 

 som Betragtning-er l^nytle over vort Territoriums egent- 

 lige Art og- Væsen. Förend vi hogive os til de didlien- 

 liörcnde Overveielser, maae vi dog lægge Gierke til endnii 

 nogle factislie Forholde, 



Hvor den gamle Gneisformation træffer sammen med 

 de fra den midlere Overgangstid stammende Strata (^^Si- 

 lur-Lagene"), sees de sidste tydeligen at ligge paa hiin 

 med afvigende og overgribonde Leining 5 man erfarer, at 

 Gneisterritoriels Skil;ter vare omsfyrtede för Afsættelsen 

 af disse Overgangs Bjergarter, ja det synes, at den af 

 Gneissl;il.'ternes Udgaaender dannede Bjergoverflade alt da 

 for en storDeel havde erholdt den Form, den cndnu har 

 i vor Tid. — Et ligedant indhyrdes PosiJions-Forhold 

 finder Sted mellem Shihternc af det gamle Territorium 

 og de Leershifer- og Graavahhe-Bildninger, som paa 

 Ilardanger-Fjeldet, i Hallingdal o. s, v. hedæhhe tidtmeldle 

 Landdeel. 



Derimod har en isa?r i Tellemarken opirædende Gruppe 

 af Bjergarter, hvilken indhefalter mægtige Conglomeratcr 

 ligcsaavelsom krystalliniske Skifere, og som synes at 

 niaattc henregnes til Overgangstidens ældste Bildning er, 

 efter de hidlilværende lagttagelser overalt sine Skikter 

 ligeformigen leiede paa den underliggende Gneis, og 

 iiitetsteds har det, hvor Grændserne maalte antages at 

 være mellem denne og hine yngre Bjergarter, ladet sig 

 gjöre at paavise nogen skarp Demarkation mellem hegge 

 (jrupper. Det er saaledes öiensyniigf, al disse ere dan- 

 nede i ccn uafhrudt Tidsfölge, 



