274 Nogle Forliancllings-^ Emner for Geolog^erne 



man önslsßr besværede : livîlken Oprîndelse have vel de i 

 vort Terrîtoriiim foreliomniende Bjergarter? Hviljke Fore- 

 stillinger ere overlioved de sandsynligste om denne Byg^- 

 «Ingsdeel? Hvilhen er Territoriets Historie i det Hele? 

 Til hvilket Dyb gaacr denne Bygningsdeel ned? Hvor- 

 paa hviler den? — Den forste af disse vanskel ig-e Opga- 

 ver shal, da Omstændigliederne saa höiligen hræve dcf, 

 her erholde et ganske positivt Svar 5 i Anledning- af de 

 övrige mener Forf, idefmindste at kunne fremsætte nogle 

 ikke unyttige Bemerkninger. 



Henvender man sig- med Qvæstionen pm de i Terri- 

 toriet forekommende uskiklede Bjergartcrs Oprindelse til 

 IViitidens geologiske Skoler, saa er, som belzjendt, Svaret 

 overalt, at disse Bjergarter i smeltet Tilstand ere frem- 

 brudte fra det Indre« Betræffendp Territoriets væsentligen 

 af Gneis besta^aende Hovedmasse vil det paa nogle Steder, 

 ifölge den der gjældende Lære, blive erklæret, at samme 

 Masse, trods dens eiendommelige Struktur, «dgjör en 

 Deel af den först störkncde Jordyde, medens Andre af 

 Videnskabens store Ordförende ville angive den skiktedc 

 Hovedmasse som liidrörende fra sedimentaire Strata, hvori 

 Delene kom til at krystallisere yed Virkning af Hede fra 

 det i Fluss værende Indre; o. s. v. -— Ganske andre Svar 

 end Skolernes giver Naturen selv gjennem nogle til Geo- 

 gnosiens Gebcet henhörendc Kjciidsgjerninger, Et Par 

 af disse ere folgende; Gneisen og de den lignende Bjerg- 

 arter antræffes undertiden, • — saayel i nyere som ældre 

 Formationer — , som meer eller mindre enkeltvise Skik- 

 tcr midt inde mellçni ikkekrystalliniske, aabenbart sedi- 

 mentaire Strata; de krystalliniske Skikter vise derhos 

 Overgange til de ukrystalliniske, og undertiden ere de samme 

 Slags organiske Rester^ som tllhöre de sidstnævnte, enduu 



