276 IVog'le Forliandling^s -Emner for Geolog^erne 



Iiidtil stedse sælter större Prils paa at have smulike The- 

 orîer, end paa albengc Videiiskabcn med sil.re Kjeiidsgjer- 

 ningcr. 



Ved Gneisen er der en lîl Erhverveisc af rJgiîg' Ind- 

 sîgt om denne Bjergarts egentlige Væsen liöist vigtig^ 

 Egenskab, om hvilken man dog- hidtil^ af gode Grunde, 

 lidet eller intet lader höre. Vi kunne ikke undlade at 

 Leröre den, Gneisens Struktur -Planer g-aae undertiden 

 paa Tværs gjennem dens Skikter, ja man finder virkelige 

 Gneisleier, hvori disse Strukturplaner danne store Vink- 

 ler med Leiernes hængende og' lig-gende Sider. Dette 

 Forhold viser, at den eiendommelige Anordning- af Be- 

 sfanddelene, som udgjör Gneisens Forskjel fra Graniten, 

 idetmintfsle ikke altid kan være ligesom en Best af Mas- 

 sens oprindelige Skifrighed; hvor det forekommer, for- 

 langer det Anerkjendelseu af en der videre fremskreden 

 Omdannelse af Gneismaterialet, end om dette var hievet 

 til Granit. Man vil i Fremtideu, naar rigtigere Anskuelser 

 end de nu almindelige om de krysfalliniske Bjergarters 

 Tilhliven vinde Indgang-, ikke undlade at skjænke delte 

 Forhold fuld Opmerksomhed. 



Ligesom vi ved Spörgsmaalct om de krystalliniske 

 Skiferes Oprindelse paa nærværende Sted indskrænke os 

 til blot at lage Hensyn til Gneisen, kunne >i for de Si- 

 licid-Bjcrgarlers Vedkommende, som have Granitens Struk- 

 tur, her lade del beroe med at omtale ogsau blot Bepræ- 

 sentanten for denne Gruppe. Og- for!»aavidt behove vi 

 endda kun at gjöre en ganske kort Bemerkning-» 



Graniten, som ikke er Andet end en Gneis uden 

 Parallelstruktur, maa ufeilbarligen have en Oprindelse, som 

 i del Meste er lig Gneisens. Ved at raisonnere saaledes, 

 kommer man vel allersnarest til den riglige Anskuelse 



