ved (le scandinavislîc IXaliirforstîcrcs Müde Slc. 285 



ill» nil efler Fal(li"cfniiij»CM I.iiii noponluiicle forlsalto i For- 

 iioM ill ilcri's paa O^orlladeii syniijje Lilslræhiiino' citer 

 Siroj;«'! on lil Læiijj (lerne al de l*rolilei', livori deies nlal- 

 li^;e L (l;;a;icnd<'r ère tilslaie, saa ni;»a del DvI) , soni de 

 iiaae, være meoM'l l)e'y<lcli(;t. Lader os for et Oieblil; 

 antage, at de steile Shihlcr, förend de paa den ene eller 

 den anden ^faade opliöre, s.tI te ned til et Par eller endo«- til 

 4 eller 5^JilesD\b5 del liele Landstyklic vilde endda ikke 

 være at hetragte andeiledes end som en over det uliyre 

 Fladernni iidhredt tynd Skorpe, hestaaendc af smale, haand- 

 formige, paa Ilöikant slaaende Skiktstrimler, — et For- 

 hold, som nok In{;en gjerne gaaer ind paa al forndsæltc» 

 Fremdeles vil dcA ^ hvis ^ ort Landstykke f^kiildc være saa 

 tyndl i Forhold til Vidden, synes ntrolig!, at dels Under- 

 lag da ikke paa et eller an<let Sted skulde være at see. 

 Kort, m.in \il vist, ifölgc disse lîctragininger , finde sjg^ 

 foranle(li;>:el til at ansee det tidlmcidte Stykke afJordyden 

 som overmaade dyhtgaaende. 



Og* heri kan man vel heller ikke tage ganske feil. 

 Det er imidlertid nödvendigt endnii at overveie Sagen 

 iiöiere. Hvorledes fremkommer egenlig del nys anlvdede 

 Hesnllat? I Grunden er del jo kun en Folge af en Tranp- 

 j vor Fatteevne^ «den at forud-ælle et meget stort Dyh 

 for de steile Skikter kunne ^ i nemlig' ikke leltelig- komme 

 til en for os paa vort nuværende Indsigtstrin nogenlunde 

 rimelig- Foreslilling^ om Gjenstanden, Inorom der handles. 

 Men ln ad I\et have vi til at venJe, at just de Forestillinger 

 om ganske skjulte Forholde ere de rigtige, som for os for 

 Öiehlikket ere de meest tilfredsstillende? Unæg^lelig- lideo 

 oller ingen, saalænge vi mangle Lidsigt betræflfende Phæ- 

 nomencr af förste Rang, der aldeles væser.tligen ved- 

 komme det Omspurglc. Vi ha^e, — og- delte er vel at 



