286 IXog'le Forlianilllng-s -Emner for Geolog-crne 



merke — , endnii il.4;e det inîndstc Begrcb om, hvorledes 

 dette steile Fald i Gneisterrltoriet er fremlîoiiiniet^ lîj>e- 

 saalîdt knnne vi begribe, hvorledes denne af lutter om- 

 styrtede Sliilitor bestaaende Landdeel har erholdt en saa 

 jævn Overflade, at den i Forhold til sin Yidde er at 

 betragtc som næsten ganske plan^ heller ikke vide vi 

 endnn med Sikkerhed, hvorledes det egentlig- forholder 

 sig- med de flere ovenfor omtalte Regioner af Territoriet, 

 som adskille sig- fra liinanden ved indbyrdes ganske afvi- 

 gende Skiktstilling-, om nemlig- ikke idetmindste nog;le af 

 disse Afdeling-er maaskee dog" virkelig- udg-jöre Grupper, 

 der hidröre fra meg-et forskjellig-e Dannelses-Tider. Saa- 

 længc vi ere uvidende om Alt dette, er det formasteligst 

 at stille Fordringerne höit ang-aaende de Forsög-, man 

 gjör paa at danne sigp Forestillinger om det i Dybene 

 Forborgne, — Advarende optræde ogsaa nogle Kjendsgjer- 

 ninger, som ligefrem vise, at just det, som her forekommer 

 os usandsynligt, idetmindste i nogen Grad har Sted i 

 Virkeligheden. Selv i meget nye Formationer haves 

 Exempler nok paa, at omstyrtede Skikter og Lag netop 

 kunne være meget korte efter Faldretningen, uagtel de 

 ere meget lange efter Ströget og sees stilledc ved Siden 

 af hinanden i uhyre Anlal. Sjeldnere er et Forhold som 

 folp-ende blevet iagltaget : paa den næsten horizontale 

 Overflade af Hardanger- Plaleau'ets Gneis- og Granit- 

 Feldt (ovenfor Pag. 271) sees den derpaa hvilende Leer- 

 skifer nærmest underlaget at være meer eller mindre 

 vandret skiktet, men derefter hurtigen at rette sig iveiret, 

 saa at den i den övre Flade, h\ori dens Skikfer gaae nd, 

 viser disse som ganske steilt indskydende, nemlig ganske 

 saaledes som i det gamle Gneisterritorium. Ligesom nu 

 saadanne Facta alvorligen foreholde os, hvor lidet ri i 



