ved de scaiidinaviske I\aturforsl:eres Mode &c. 291 



ikke læn|ycrc Lidct (II at fremkalde en Onivæltninjy. Chri- 

 stianias Egn vil for si^; alene paa lang-t nær ikke kunne 

 bringe nogen ivrig* Tilliænger af de nn gjældende An- 

 skuelser belræffende Oprindelàen af de krystaliiniske 

 Silicid -Bjergarlcr til at ombytle disse Anskuelser med 

 Overbeviisuingcn om, at saadanne Bjergarter i Almindc- 

 liglied ere epigene Bildninger, — vi mene Masser, som 

 transmuteredcs ved ^^actions lentes". Denne Overbevlis- 

 ningf vil, blot ved llælp af de hcrstcds forbaandenværende 

 Facta, end ikke kunne vindes af den, der bidtil ikke til- 

 bürte nogct Partie, *-- der ikke bar nogen foriidfatlet 

 Mening at overvinde. Det forholder sig saalcdes, som 

 det ovenfor antydedes: Egnen er nu relativt fattigere end 

 för, OQ bvad den kan byde i Anlednings af de store 

 Spörgsmaale i Videnskaben er, som bemerket, ikke An- 

 det end Bidrag, der först kunne vinde Vægt ved behörig 

 Sammenstilling med andre Bidraga fra analoge Lokaliteter. 



Om de ved Christiania optrædende saakaldtc abnorme 

 Bjergarter, der i saa hoi Grad have tiltrukket sig Geolo- 

 gcrnes Opmerbsomhed, er det dennegang Forf.'s Ilensigt 

 ikkun at fremsætte nogle faae, ganske enkeltvise Bemerk- 

 ninger. Af de oven tilsigtede Bidrag, som denne Egn 

 fremhyder, skulle vi her endogp kun opholde os ved 

 tvende. 



En Kjcndsgjernîug af allerstörste Vigtighed, som man 

 meget godt kan begynde at studere her i Egnen, er den, 

 at visse bestemte Slags af de abnorme Bildninger ganske 

 regelmæssigen ere hundne til visse bestemte (petrogra- 

 pbiske) Arter af de normale Bjergarter. Saaledes ere 

 de graniliske Bildninger (Syeniten derunder iodbefattet) 

 sluttede til Territoriets almindelige Eeerskifer, og nogle 

 af Porphyrerne til dets Sandstccn 5 desudcn visse andre 



IV\ 3 T 



