ved (le scandinaviskc Naturforslîeres Müde &c. 293 



il;l;c være ovcrflötlij»!, nicii vililc fortlrc et Uiim, soni nær- 

 værcrnle Hladc ikke tilbyde. 



San<lsU*eii-ßil(liiiii;;ci* noie svarende ill dem i Cliri- 

 aliaiiia-l'erriloriet opfraMJe ved den sforc Arm af M josen, 

 hvori Itrnnuind-Elven falder 5 de ledsaj^es af et Porphyr- 

 Feldt fremstillende en lîjerjjart ganske li|j den sædvanli(je 

 rüdhrnne, ikke sjelden til Mandelsteon overgaaende Por- 

 phyr i de sfore til Sandstenen hnndnc Distrikter i Cliri- 

 slianla-Terriloriet. De meest snceessive O^er^yange ere 

 ogsaa hist ved Mjösen al see fra den abnorme Djergart 

 til Sandstenen 5 den sidslc er i INærheden af liiin fordet- 

 mcstc leersteenagtig- og* ligner Porphyrons Grnndmasse. 



I Sverrig- frembyde de hist og her paa del slore 

 (jneis-Territorinm liggende, med Skifere og Sandstenc 

 oplrædendc Formationer gode Detail-Facia til denne 

 Grnppe af Phænomener» Den forsaavidt vigtigste Egn 

 er ganske vist Dalarne. Det inaa dog derom paa nærvæ- 

 rende Sted være nok al anmerke, at ïlîsinger i Dalarne 

 fandt liiselsklfer og visse abnorme Bildninger i deres 

 Optræden i den Grad intimt assoeierede med hverandre, 

 at han, i d<'n iNödvendighed at m a at t c crhjende delte 

 INatnrforliold, men derlios lillige (idetmindste siden 1Î*3I, 

 nemlig efter Udgivelscn af de förste Dele af Anleeknin- 

 gar i Phys. og (ieog.) anseende det nödvendigt at betragte 

 enhver l*orphyr som en pyrogen Bjergart, hommer i det 

 Tilfælde ogsaa at stille Kiselskiferen blandl de ^^plntoniskc 

 Dildninger' (Anleck., \\ Tab. ved Enden). 



Ved ()f\edskloster i Sk.iane antra^lFes et lidet nanskc 

 eiendommeligt Feldt bestaaende af en brnnn-graae, lös, 

 fiinhornig og tyndskifrig Sandsteen, som allsaa mineralo- 

 gisk ganshe ligner de Sandsteeii-Varieteter i I\or>>c, med 

 hvilhc ovenmcldlc ofte til i!!ande!steen overgaaende Por- 



