ved de sCÄiidinftviske Natiirforslîcres Mode &c. 295 



forliaandcn paà Gruiul-Giieiscn. Vcd den saa iialmindc- 

 liç ruldkoiniic Blollclse af dciinc sidslcs Överilade er 

 den nu shikhct til klailîgcn at vise cnlivcr Tvivlcnde, at 

 bemeldte Forhold ogsaa virkeligcn existerer, nemlig- at hiiic 

 abnorme ßildninger sl e t i I; k c vise sig^ paa no ge t 

 Punkt, der ikkcbcnhörertil nog^enafdepaa- 

 sattc Gruppers Oniraadc. Erbvervelsen af fuldkom- 

 men Overbeviisning' om Sandheden beraf vi! den nidkjære 

 Forsker lade sig- være ganske niagJpaalig-g^ende. 



Idet der ovenfor ytredes, at det her berörle Emne 

 er af störste Viglighed, sigtedes især dertil, al de didhen«- 

 borende Erfaring^er före ind paa ret Vei til at belæres 

 om den sande Dannelsesmaadc af en Mængde bidtil med 

 Hensyn til deres Oprindelse ganske problematiske Bild- 

 niuger. Men som ganske vist antager Forf., at dette 

 samme Emne ved en omfattende Bearbeidelse ogsaa end* 

 videre vil vise sig- frugtbart. Saaledes vil man, ved et 

 alsidigt Studium af de derhen hörende Gjenstande, erfare, 

 at Lovmæssighed heller ikke har mangelet selv ved Frembrin- 

 gelsen af de ydre Masseformer bos de epig-ene Bildnin- 

 ger, idet disse dannedes af visse Partier af Normal-Bjerg*- 

 arterne. Det vil blive erkjendt, at Graniters Optrædcu 

 med vidt forgrenede üdlöbere fra dens llovedmasser, at 

 Grönstenens og; Porphyrernes IW an g-e I paa saadanne Ra- 

 miCcationer og flere desligc Forholde virkelig- ere con- 

 stante og- lilhöre de respective Bildningers Væsen, saa at 

 beiler ikbe deri del blinde Tilfælde bar raadet. — At 

 iövrigt ündersögelserne, drevne paa denne Maade, ogsaa 

 ber ville fremfore for os en Mængde uforklarlige Særsyn, 

 fölgcr ligefrem af den derved anvendte Forsknings-Me- 

 tbodes Natur» IVcdenfor skal idetmindste eet af disse 

 Pbænomcner udtryfcfceligcn blive frembævet. 



